Справа № 748/2078/25 	Головуючий у 1 інстанції Майборода С. М. 	
Провадження № 33/4823/8/26 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Салая Г.А.,
за участі захисника Білої Т.О. (у режимі відеоконференції), 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з доповненнями, поданими захисником, на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 липня 2025 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з нього 605 грн 60 коп. судового збору на користь держави.

Місцевим судом встановлено, що 08.06.2025 року о 09 год. 19 хв. ОСОБА_1 у с. Киселівка Чернігівського району та області, керував транспортним засобом «Хюндай Туксон», р.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що розгляд справи відбувся у його відсутність, про рішення суду він не знав, тому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження та після ознайомлення з матеріалами справи, подасть уточнену апеляційну скаргу.

Від захисника Мар`яш Л.В. надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких остання просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на безпідставність зупинки, тому всі подальші вимоги працівника поліції є незаконними і водій не був зобов`язаний їх виконувати. Також зазначає, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то огляд його на стан сп`яніння мав проводитися відповідно до ст. 266-1 КУпАП, тому процедура огляду у даному випадку проведена з порушеннями. 

З метою доступу до правосуддя, апеляційний суд приходить висновку про необхідність поновити апелянту строк на апеляційне оскарження. 

Дослідивши апеляційну скаргу, вислухавши захисника Білу Т.О., яка підтримала апеляційну скаргу із доповненнями, просила закрити провадження по справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, перевіривши її доводи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Щодо клопотання захисника про зупинення розгляду справи у справі до моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Так, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також слід зазначити, що наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи і як уже зазначалось вище, має захисника, яка представляє його інтереси під час розгляду справи, та безпосередньо подавав апеляційну скаргу на постанову суду, тому він не позбавлений можливості забезпечити належним чином свій судовий захист.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 355131 від 08.06.2025 водій ОСОБА_1 08.06.2025 року о 09 год. 19 хв. в с. Киселівка Чернігівського району та області, керував транспортним засобом «Хюндай Туксон», НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер», результат 0,75 проміле, чим порушив п. 2.9 ПДР. 

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом, зокрема відеозаписом з відеореєстратора та нагрудних камер поліцейських, яким зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проти результату якого він заперечень не висловлював та погодився.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.

Згідно з результатом проведеного тесту на алкоголь ОСОБА_1 із використанням спеціальних технічних засобів, з яким останній погодився, про що поставив підпис, результат – 0,75 проміле (а.с. 7). 

Таким чином, місцевий суд, розглядаючи справу по суті, правильно встановив фактичні обставини, які полягали у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює у сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними у даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення у його діях, не підтвердились і причина зупинки водія працівником поліції не може вплинути на суть виявленого правопорушення. 

Апеляційні доводи стосовно незгоди з порядком направлення на огляд з урахуванням того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому огляд мав проводитися в порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП безпідставні.

За змістом ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Положеннями ст. 266-1 КУпАП передбачено огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Виходячи з аналізу вказаної норми, огляд на стан сп`яніння у порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо військовослужбовців під час виконання обов`язків військової служби, тоді як у даному конкретному випадку не встановлено факту виконання ОСОБА_1 службових обов`язків під час керування транспортним засобом та його зупинки за встановлених обставин. 

Отже, у даному випадку ОСОБА_1 як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому його огляд на стан алкогольного сп`яніння обґрунтовано було запропоновано відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, зокрема, на місці зупинки, на що водій погодився. 

Посилання апелянта на розгляд судом справи у його відсутність не приймаються до уваги, оскільки таке рішення суду належним чином мотивоване, та за відмітки у поштовому направленні «адресат відмовився» від отримання кореспонденції, правильно розцінив таке як небажання особи приймати участь у розгляді справи, при цьому врахувавши положення ст. 268 КУпАП, яка не мітить імперативної вимоги розгляду такої категорії справ за обов`язкової участі особи. Також враховується, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатися послугами захисника, що не позбавило його можливості і у подальшому ознайомитися з матеріалами справи, подати апеляційну скаргу і надати докази на підтвердження своєї позиції апеляційному суду.

Стягнення призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності і яка є безальтернативною. 

Апеляційні вимоги щодо накладення стягнення без позбавлення права керування, шляхом застосування аналогії ст. 69 КК України, то суд зазначає, що аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.

У чинному КУпАП дійсно наявні деякі прогалини, які за аналогією закону можуть регулюватися іншими актами законодавства, однак, питання призначення адміністративного стягнення чітко врегульовано главою 4 КУпАП, і будь-якої прогалини у даному випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону.

Більше того, законодавцем окремо передбачено неможливість застосування до правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, звільнення від відповідальності за малозначність, що вказує на його підвищену суспільну небезпечність.

За наведених вище мотивів, суд відхиляє доводи захисника про можливість за аналогією закону застосувати до цих правовідносин положення ст. 69 КК України та накласти стягнення більш м`яке, ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай