ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 квітня 2026 року справа №200/8012/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року (повне судове рішення складено 21 листопада 2025 року) у справі № 200/8012/25 (суддя в І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Управління) про:
- визнання протиправним та скасування Рішення відповідача № 914280189940 від 29.09.2025 про відмову в перерахунку пенсії;
- зобов`язання відповідача з урахуванням висновків суду у справі здійснити з 22.09.2025 перерахунок пенсії ОСОБА_2 (від розміру якої залежить розмір власної пенсії по втраті годувальника) згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 4 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши: періоди строкової військової служби з 25.04.1980 по 23.06.1982 – до пільгового стажу годувальника за шифром «Ст.14, пост.202, сп. 1, р.1, п-р. 1 п. а-в»; період роботи з 08.07.1998 по 09.09.1998 – до пільгового стажу годувальника за провідною шахтарською професією «прохідник»; час знаходження на інвалідності з 10.09.1998 по 16.11.1998 – до пільгового стажу годувальника за шифром підстави «Ст.14, пост.202, сп. 1, р.1, п-р. 1 п. а-в» з урахуванням перетину періодів та із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повним робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині зарахування до пільгового стажу годувальника додатково 03 роки 03 місяці за повних 13 років його роботи у якості підземного «прохідника».
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по втраті годувальника згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка призначена на виконання рішення суду. 22.09.2025 через вебпортал ПФУ звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, у якій просила зарахувати до пільгового стажу годувальника періоди роботи та здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 4 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, рішенням відповідача їй було відмовлено в перерахунку пенсії, у зв`язку з чим звернулась до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 914280189940 від 29.09.2025 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника.
Зобов`язано Управління, враховуючи висновки суду у даній справі, здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 22 вересня 2025 року відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового (спеціального) стажу годувальника ОСОБА_2 , передбаченого Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в. періоди роботи з 26.08.1985 по 30.06.1995, з 01.07.1995 по 11.03.1996 та з 02.08.1996 по 08.09.1998, передбаченого Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в. період військової служби з 25.04.1980 по 23.06.1982, період перебування на інвалідності з 17.06.1998 по 16.11.1998, з урахуванням вже виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Головне управління не порушувало прав позивача на отримання пенсії, а тому суд безпідставно задовольнив позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії.
Позивач звернулася із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст.42 згідно Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви від 22.09.2025 про перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст.42 згідно Закону України №1058 було прийнято рішення про відмову від 29.09.2025 № 914280189940. Щодо письмових пояснень, щодо не зарахування спірних періодів до пільгового стажу за результатами розгляду електронної пенсійної справи встановлено, що заявниця отримує пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , який отримував пільгову пенсію та працював на підземних роботах за списком 1, загальний страховий стаж годувальника становить 55 років 05 місяців 19 днів, пільговий стаж за сп. 1 - 14 років. За наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з таких підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, обчислену відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30.01.2020.
22.09.2025 ОСОБА_1 через вебпортал ПФУ звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За принципом екстериторіальності заява позивача від 22.09.2025 була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.09.2025 № 914280189940 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.
Також, в рішенні вказано, що за результатами розгляду електронної пенсійної справи встановлено що заявниця отримує пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , який отримував пільгову пенсію та працював на підземних роботах за списком 1,загальний страховий стаж годувальника становить 55 років 05 місяців 19 днів, пільговий стаж за сп. 1 - 14 років. За наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.
Не погодившись із рішенням відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст. 24 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За абзацом 9 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Частиною 1 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
За частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (далі - Список № 202), за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є досягнення особою відповідного віку 50 років, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією.
Право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.
За статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
За пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі№ 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.
Судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 дата заповнення 04.01.1983, містить відомості, зокрема:
25.04.1980 – 23.06.1982 – служба в радянській армії (запис № 2);
20.12.1982 – прийнятий підземним учнем гірника по ремонту гірничих виробіток (запис № 3);
03.01.1983 – відряджений на курси в учбовий пункт шахти «Україна» за професією гірник по ремонту гірничих виробіток (запис № 4);
06.04.1983 – присвоєна кваліфікація підземного гірника з ремонту гірничих виробіток (запис № 6);
05.10.1983 – прийнятий підземним гірником з ремонту гірничих виробіток (запис № 7);
16.05.1985 – звільнений за власним бажанням (запис № 8);
26.08.1985 – прийнятий підземним учнем прохідника (запис № 9);
15.11.1985 – переведений підземним прохідником 4 розряду з повним робочим днем в шахті (запис № 10);
30.06.1995 – звільнений за переводом (запис № 11);
01.07.1995 – прийнятий за переводом підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею (запис № 14);
12.03.1996 – направлений на курси майстрів підривників в УКК м. Селидове (запис № 15);
02.08.1996 – закінчив курси майстрів підривників(запис № 16);
09.09.1998 – переведений розробником вибухових матеріалів на ділянку буро-вибухових робіт (запис № 17);
16.11.1998 – виключений зі списків складу шахти у зв`язку із смертю (запис № 18).
Суд зазначає, що наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах під землею в шахті.
Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними запасами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.
На час роботи позивача були чинні Списки №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановами Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, №36 від 16.01.2003.
Вказаними постановами було передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (Список 1 розділ І підрозділ 1, код 1010100а та Список 1 розділ І підрозділ 1, підпункт 1.1а).
Окрім того, Верховний Суд України у постанові від 22.06.2011 (справа №6-57227св10) зазначив, що згідно з пунктом 3 роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України та Міністерстві праці України від 10.05.1994 №01-3/406-02-2 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах" право на пенсію на пільгових умовах мають робітники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списками № 1 і № 2, протягом повного робочого дня. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій. При цьому п.7 цих роз`яснень передбачено, що у випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.
Суд зазначає, що КМУ 31.03.1994 прийнято постанову № 202 Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, яка чинна на час розгляду справи.
Відповідно до п. І, ІІ Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, до зазначених вище робіт зокрема відносяться підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю); підземні гірничі роботи в рудниках для видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом (в тому числі і у вміщуючих породах) двоокису кремнію 10 відсотків і більше або за наявності газодинамічних явищ, гірничих ударів: бурильники шпурів (крім зайнятих на видобутку руд чорних і кольорових металів); бурильники свердловин (підземні); гідромоніторники підземні; гірники підземні; гірники з ремонту гірничих виробок; гірничі майстри і механіки добувних і підготовчих (гірничо-капітальних) дільниць; гірничі майстри підземних дільниць; гірничомонтажники підземні; електрослюсарі підземні; енергетики підземних дільниць, їх заступники та помічники; кріпильники; майстри-підривники, підривники; машиністи бурових установок (крім машиністів бурових установок на підземному видобутку руд) та їх помічники; машиністи вантажних автомобілів (підземні); машиністи вібронавантажувальних установок; машиністи екскаваторів (підземні); машиністи електровозів (підземні); машиністи змішувальних установок гідрозакладання; машиністи навантажувальних машин; машиністи навантажувально-доставних машин; машиністи підіймальних машин (підземні); машиністи підземних установок; машиністи прохідницьких комплексів; машиністи скреперних лебідок; механіки підземних дільниць, їх заступники і помічники; начальники підземних дільниць, їх заступники і помічники; 
Отже, законодавець саме Постановою № 202 від 31.03.1994 визначив, список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах.
При цьому, суд звертає увагу, що ч.3 ст.114 Закону №1058 чітко визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Як встановлено судом, годувальник ОСОБА_2 у період з 26.08.1985 по 30.06.1995, з 01.07.1995 по 11.03.1996 та з 02.08.1996 по 08.09.1998 працював на посадах «учень прохідника підземного» та «прохідник підземний», яка відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 відноситься до провідної професії, що також підтверджується пільговими довідками від 22.06.1998, видана ДВАТ шахта 1-3 «Новогродівська», та від 07.07.1998, видана ВП шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля».
Відповідно до розрахунку стажу РС право, наданого відповідачем на вимогу суду, періоди роботи ОСОБА_2 з 26.08.1985 по 30.06.1995 та з 01.07.1995 по 07.07.1988 зараховані до пільгового стажу позивача, передбаченого Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в., період роботи з 02.08.1996 по 08.09.1998 зараховано лише до страхового стажу.
Оскільки періоди роботи з 26.08.1985 по 30.06.1995, з 01.07.1995 по 11.03.1996 та з 02.08.1996 по 08.09.1998 не були зараховані до пільгового стажу, як провідні професії, суд дійшов висновку, що дані періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу годувальника ОСОБА_2 , передбаченого Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в.
Відповідно до пільгової довідки від 07.07.1998, ОСОБА_2 у період з 12.03.1996 по 26.06.1996 проходив курси майстрів підривників підземних, отримуючи заробітну плату підземного робочого, що передбачено Списком 1 розділом 1 код 1010100а, у період з 26.06.1996 по 02.08.1996 працював учнем майстра підривника підземного отримуючи заробітну плату підземного робочого, що передбачено Списком 1, розділом 1.
Відповідно до розрахунку стажу РС право, наданого відповідачем на вимогу суду, періоди роботи ОСОБА_2 з 12.03.1996 по 26.06.1996 та з 26.06.1996 по 02.08.1996 зараховані до пільгового стажу позивача, передбаченого Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в.
Згідно з відомостями трудової книжки, у період з 09.09.1998 по 16.06.1998 ОСОБА_2 працював на посаді розробника вибухових матеріалів.
Посада «розробник вибухових матеріалів» не передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202.
У наявних в матеріалах справи пільгових довідках також відсутня інформація про пільговий характер роботи позивача у цей період.
Суд звертає увагу, що ані трудова книжка позивача, ані уточнюючі довідки не містять жодних відомостей щодо зайнятості ОСОБА_2 повний робочий день під землею на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1. Зазначене унеможливлює встановлення факту щодо зайнятості ОСОБА_2 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.
Щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_2 за Списком № 1 період його перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 17.06.1998 по 16.11.1998, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
Оскільки абз. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням не лише до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а ще і у пільгових розмірах, час перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання, яке позивач отримав під час роботи на провідній професії, підлягає зарахуванню саме до провідної професії.
З 17.06.1998 ОСОБА_2 встановлена інвалідність 3 групи внаслідок трудового каліцтва, що підтверджено випискою з акта огляду МСЕК до довідки серії ДОН № 191417 від 17.06.1998, Актом нещасного випадку на виробництві, що стався 22.01.1998 на шахті «Горняк» ДВАТ «Курахівська» (форми Н-1).
Інвалідність позивача є наслідком трудового каліцтва, отриманого внаслідок нещасного випадку на виробництві під час роботи на посаді «майстер-підривник», тобто за провідною професією, що передбачена Постановою КМУ № 202, і дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Отже, ОСОБА_2 має право на зарахування часу перебування на інвалідності з 17.06.1998 по 16.11.1998 до пільгового стажу позивача передбаченого Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в.
Щодо зарахування періодів строкової військової служби з 25.04.1980 по 23.06.1982 – до пільгового стажу годувальника.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 з 25.04.1980 по 23.06.1982 проходив військову службу в лавах Радянської Армії.
За п.п. «в» абз. 3 ст. 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
За ч. 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно статті 2 Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України, щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію на пільгових умовах до набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
За абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Отже, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Конституційний суд України в рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). Тому до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство, чинне на момент їх виникнення.
На період проходження позивачем військової служби діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590 (далі - Положення).
За п. «к» ч. 1 пункту 109 Положення, крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.
При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.
Отже, відповідно до норм, що були чинними на час проходження військової служби позивачем, служба в Радянській армії зараховувалася до стажу роботи, що слідувала по закінченню цього періоду, не залежно від того, чи строковою чи позастроковою була така служба, а також не залежно від часу працевлаштування, а також кількості наявного стажу за певною професією, що слідував за такою службою.
За трудовою книжкою серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 після військової служби з 20.12.1982 по 22.05.1983 працював підземним учнем гірника по ремонту гірничих виробок.
При цьому, відповідно до розрахунку стажу, період роботи ОСОБА_2 з 20.12.1982 по 22.05.1983 зараховано до пільгового стажу передбаченого Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в.
Враховуючи наведене вище, період військової служби ОСОБА_2 з 25.04.1980 по 23.06.1982 підлягає зарахуванню до пільгового стажу, передбаченого Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в.
З наведеним повністю погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Щодо позовної вимоги про застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 при обчисленні пільгового стажу, суд першої інстанції зазначив наступне.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 (далі - Роз`яснення № 8) працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:
- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;
- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Тобто відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 №8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах.
Оцінку можливості застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 надано Верховним Судом у постанові від 18 листопада 2024 року у справі №200/1009/24, в якій Верховний Суд зауважив наступне.
Згідно із пунктом 5 постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення»» від 06 грудня 1991 року №1931-ХІІ Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.
На виконання постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 06 грудня 1991 року №1931-ХІІ Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20 січня 1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»» працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:
кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;
кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Тобто відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року №8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи.
У листі від 02 жовтня 2018 року №19997/0/2-18, адресованому Пенсійному фонду України, Міністерство соціальної політики України зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12 вересня 2018 року №1209-27 до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховують Роз`яснення №8.
Верховний Суд дійшов висновку, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням №8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.
Зрештою, у вказаній справі Верховний Суд дійшов висновку, що, з огляду на вказане, двом повним рокам роботи позивача за професією, яка відноситься до Списку №1, відповідає 1 рік 06 місяців років стажу підземної роботи та роботи в металургії.
При цьому, колегія суддів зауважила, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»», так як цей документ за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер ґрунтується на неправильному розумінні висновків Верховного Суду.
Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи наведене, з урахуванням актуальної практики Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Тобто, пільговий стаж за періоди роботи ОСОБА_2 з 26.08.1985 по 30.06.1995 (9 років 10 місяців 5 днів), з 01.07.1995 по 11.03.1996 (8 місяців 11 днів) та з 02.08.1996 по 08.09.1998 (2 роки 1 місяць 7 днів) на посадах «учень прохідника підземного», «прохідник» надає позивачу право на додаткове зарахування 3 років (12 повних років х 3 = 36 міс. = 3 роки) до пільгового стажу згідно частини 3 статті 114 Закону, що в сумарній кількості складає 20 років 9 місяців 20 днів.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.
Роз`яснення № 8 стосується обрахунку пільгового стажу для цілей можливості призначення пенсії на пільгових умовах за ч.3 ст. 144 Закону № 1058.
Проте, така пенсія померлому годувальнику ОСОБА_2 була призначена.
Отже, обрахунок пільгового стажу померлому годувальнику ОСОБА_2 , визначений Роз`ясненням № 8, не можна застосовувати для цілей обрахунку підземного стажу, в тому числі за ст. 8 Закону № 345.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці") така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного суду від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17, від 06 липня 2023 року у справі № 200/5813/20-а.
Суд зазначає, що до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та встановлені пільги, належать працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Згідно із Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, який діяв до 26.01.1991, розділ 1 «Гірничі роботи» підрозділ 1 «Підземні роботи» передбачав, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т. д.).
Суд зазначає, що статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 345/763/17, від 12.11.2024 у справі № 160/20101/21.
Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що для перерахунку пенсії відповідно до вищевказаної норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», необхідно мати пільговий стаж на підземних роботах за Списком №1 не менш як 15 років.
З розрахунку стажу відповідача, спірного рішення, заяв по суті цього спору вбачається, що відповідачем визнається підземна робота ОСОБА_2 за списком 1 - 14 років.
Судом в нинішній справі визнано період підземної роботи ОСОБА_2 за списком 1 більше 1 року.
Тож, наявність у ОСОБА_2 підземним робіт понад 15 років надавала йому право на обчислення пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено наявність підземного пільгового стажу за Списком № 1 понад 15 років, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість твердження позивача щодо наявності у неї права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Таким чином, пенсійний орган, зарахувавши не зараховані періоди роботи за наявності в померлого годувальника необхідного пільгового стажу, має перерахувати пенсію ОСОБА_1 , яка врахована при обчисленні розміру пенсії у разі втрати годувальника, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», адже після зарахування спірних періодів стаж роботи ОСОБА_2 на підземних роботах буде більше ніж 15 років.
Підсумовуючи, рішення місцевого суду підлягає зміні в мотивувальній частині.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року у справі № 200/8012/25 – змінити в мотивувальній частині, а в решті залишити без змін.
Повне судове рішення – 23 квітня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук