ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2026 Справа № 914/266/26 Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.
за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовом: Дочірнього підприємства “Маяк-Перспектива” Акціонерного товариства “Завод “Маяк”, м. Київ
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Гладуна Ярослава Ігоровича, м. Львів
про: стягнення 283 889, 52 грн

за участю представників сторін:
від позивача: Куракін Ю.В.;
від відповідача: не з`явився;

Хід розгляду справи.
В провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Дочірнього підприємства “Маяк-Перспектива” Акціонерного товариства “Завод “Маяк” до Фізичної особи-підприємства Гладуна Ярослава Ігоровича про стягнення 283 889, 52 грн.
Ухвалою від 19.02.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи на 24.03.2026.
Ухвалою від 24.03.2026 суд відклав розгляд справи на 31.03.2026.
В судове засідання 31.03.2026 з`явився представник позивача в режимі відеоконференції, надав пояснення по суті спору, просив позовні вимоги задоволити. 
Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.
Беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справі, закінчення процесуальних строків, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.
В судовому засіданні 31.03.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Правова позиція позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем договору про розстрочення боргу №0506-1 щодо повернення боргу у розмірі 266 769,38 грн, який складався з суми боргу та пені.
Правова позиція відповідача.
Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.
Ухвали суду були надіслані за адресою відповідача: вул. Жовківська, буд. 26, кв.8, м. Львів, 79019, яка вказана у Єдиному державному демографічному реєстрі.
Окрім того, 18.03.2026 на адресу суду повернувся поштовий конверт від ФОП Гладуна Ярослава Ігоровича з ухвалою від 19.02.2026 про відкриття провадження у справі із зазначенням причин повернення: за закінченням терміну зберігання.
Пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
Разом з тим, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною адресою і судовий акт повернуто у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.
Аналогічний правовий висновок знайшов своє змістовне відображення у численних постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 тощо.
Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвали Господарського суду Львівської області з дотриманням вимог статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за наступною веб-адресою:://reyestr.court.gov.ua/.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, однак не скористався своїм правом, та не з`явився в судове засідання, суд розглядає справу за наявними доказами у справі.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Згідно з рахунком фактурою від 09.04.2024 №009-04-24 ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО «МАЯК-ПЕРСПЕКТИВА» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАВОД «МАЯК» (надалі – Позивач) перерахувало Фізичній особі-підприємцю Гладуну Ярославу Ігоровичу (надалі – Відповідач) кошти у розмірі 224 395,5 грн. за надання Відповідачем послуг з ремонту та обслуговування верстатів Позивача, що підтверджується платіжною інструкцією № 994 від 09.04.2024. 
Як стверджує позивач, жодних послуг Відповідач йому не надавав, таким чином кошти були отримано ним безпідставно. 
05.06.2025 між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про розстрочення боргу №0506-1, відповідно до п.1.1. якого Відповідач підтвердив наявність у нього боргу перед Позивачем у розмірі 266 769,38 грн., який складався з суми боргу та інфляційного збільшення боргу та 3% річних
В п.2.1. договору було встановлено порядок сплати боргу Відповідача, а саме: 
До 06 червня 2025 року 60 000,00 грн; 
До 01 вересня 2025 року 60 000,00 грн; 
До 01 листопада 2025 року 60 000,00 грн; 
До 31 грудня 2025 року 86 769,38 грн.
Відповідач свій обов`язок щодо повернення коштів виконав частково:
- 06.06.2025 сплатив 60 000,00 грн. згідно платіжної інструкції №61255189.
- 04.12.2025 сплатив 20 000,00 грн. згідно платіжної інструкції №12_00000/04443697-c474-44d8-bdfe-a9963dea816c.
Несплаченим залишився борг в розмірі 186 769,38 грн.
Відповідно до п. 3.2. договору про розстрочення боргу №0506-1 від 05.06.2025 у разі прострочення платежу більше ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів Кредитор (позивач) має право звернутись до суду за стягненням боргу в судовому порядку в повному обсязі. 
Враховуючи, що Відповідач не повернув кошти згідно умов договору про розстрочення боргу №0506-1 від 05.06.2025, Позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення 186 769,38 грн основного боргу та пені – 97 120,14 грн.
Оцінка суду.
Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач перерахував Фізичній особі-підприємцю Гладуну Ярославу Ігоровичу кошти у розмірі 224 395,5 грн. згідно платіжної інструкції № 994 від 09.04.2024 за надання Відповідачем послуг з ремонту та обслуговування верстатів Позивача.
Однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, вказані послуги позивачу так і не були надані.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами гл. 83 ЦК України.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі відповідно до ст. 1213 ЦК України. 
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. 
Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. 
05.06.2025 між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про розстрочення боргу №0506-1, відповідно до п.1.1. якого Відповідач підтвердив наявність у нього боргу перед Позивачем у розмірі 266 769,38 грн.
В п.2.1. договору було встановлено порядок сплати боргу Відповідача, а саме: до 06 червня 2025 року 60 000,00 грн; до 01 вересня 2025 року 60 000,00 грн; до 01 листопада 2025 року 60 000,00 грн; до 31 грудня 2025 року 86 769,38 грн.
Кінцевий день повного погашення заборгованості за вказаним договором є 31 грудня 2025 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ст.ст. 610, 612 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідач свій обов`язок щодо повернення коштів виконав частково:
- 06.06.2025 сплатив 60 000,00 грн. згідно платіжної інструкції №61255189.
- 04.12.2025 сплатив 20 000,00 грн. згідно платіжної інструкції №12_00000/04443697-c474-44d8-bdfe-a9963dea816c.
Несплаченим залишився борг в розмірі 186 769,38 грн.
Згідно приписів ст.ст. 626, 627, 628, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В силу положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Таким чином, матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача за договором розстрочення боргу в розмірі 186 769,38 грн. Доказів сплати вказаної суми матеріали справи не містять.
Відтак позов в цій частині підлягає до задоволення.
Щодо стягнення пені в розмірі 97 120,14 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 3.1. Договору про розстрочення боргу №0506-1 від 05.06.2025 у разі прострочення платежу більш ніж на 5 (п`ять) календарних днів Боржник зобов`язується сплатити пеню в розмірі 2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Згідно статті 541 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Суд, дослідивши долучений до матеріалів справи розрахунок пені встановив, що позивачем не враховано норми статті 541 ЦК України щодо максимального розміру пені,
Здійснивши перерахунок пені за порушення строків за повернення коштів за заявлений позивачем період, суд дійшов висновку, що до стягнення з відповідача підлягає 4124,28 грн пені, в стягнення решти слід відмовити за необґрунтованістю.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково у розмірі 186 769,38 грн основного боргу та 4124,28 грн пені. 
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Судові витрати.
Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2290,72 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задоволити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємства Гладуна Ярослава Ігоровича (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Дочірнього підприємства “Маяк-Перспектива” Акціонерного товариства “Завод “Маяк” (адреса 04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 20-А; код ЄДРПОУ 30223773) 190 893,66 грн та 2 290,72 грн судового збору.
3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.
Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 03.04.2026.

Суддя Запотічняк О.Д.