Справа № 484/281/26
Провадження № 2/467/284/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

22.04.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області
у складі:
головуючого судді Догарєвої І.О.,
за участю секретаря Скорнякової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

20.01.2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 02.06.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір (оферти) №02.06.2025-100001677.
Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 8000,00 грн, строком на 98 днів. 
Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. 
Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 20% від суми кредиту та дорівнює 1600,00 грн.
Відповідачка не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором, провівши лише часткову оплату на суму 2179,24 грн 15.06.2025 року, на суму 2419,24 грн 02.07.2025 року, на суму 2500 грн 16.07.2025 року, на суму 2200,00 грн 27.07.2025 року. В результаті неналежного виконання зобов`язань виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути у розмірі 15619,32 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 8900,23 грн, заборгованість за процентами – 3387,09 грн, неустойка 3332,00 грн.
Ухвалою судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.01.2026 року справу передано до Арбузинського районного суду Миколаївської області за підсудністю.
Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23.02.2026 року у справі відкрито провадження, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася за адресою реєстрації. Про причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала.
У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
02.06.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки від 02.06.2025 року, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору, було укладено кредитний договір №02.06.2025-100001677 (кредитної лінії), який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е455».
Ідентифікація клієнта проведена з використанням інформації, отриманої з Системи BankID НБУ.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії (пункт 3.1 Пропозиції).
Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції).
Сума кредиту 8000,00 грн. Строк на який надається кредит 98 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту – 07.09.2025 року. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 4731-21ХХ-ХХХХ-6436 (преамбула, п. 2, 3, 4 Заявки).
Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (п.6 Заявки). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
Розрахунок денної процентної ставки: 0,93%=(7254,71/8000)/98*100% (п.10 Заявки).
Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 20% від суми кредиту та дорівнює 1600,00 грн (п.7 Заявки).
Неустойка – 80,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.15 Заявки).
Перерахування коштів за основним договором №02.06.2025-100001677 від 02.06.2025 року підтверджено копією квитанції до платіжної інструкції №20241-1391-223109546, виконувач послуги ВПС «Фінансовий світ». Згідно квитанції кошти в сумі 8000,00 грн 02.06.2025 року перераховано від платника ТОВ «Споживчий центр», надавач платіжних послуг платника ТОВ «ФК «Контрактовий дім», отримувачу ОСОБА_1 , рахунок, на який перераховано кошти: IBAN: НОМЕР_1 , надавач платіжних послуг отримувача: АТ «Сенс Банк», призначення платежу: видача за договором кредиту №02.06.2025-100001677.
06.08.2025 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору №02.06.2025-100001677 від 02.06.2025 року, за яким сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до договору: сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 11900,00 грн, яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші) (п. 1.1. додаткового договору). За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 3900,00 грн; дата надання/видачі кредиту (2-го траншу) – 06.08.2025 року. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4731-21хх-хххх-6436. Строк, на який надається кредит (а саме 2-й транш) 33 дні з дати його надання (п. 1.2 додаткового договору). Сторони домовились за взаємною згодою з дати укладення даного додаткового договору викласти пункт договору, який встановлює розмір та порядок нарахування неустойки, в наступній редакції: «Неустойка: 119,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання» (п. 1.6. додаткового договору). При цьому, п. 2 додаткового договору визначено, що процентна ставка, проценти, комісія за надання, встановлені договором, порядок їх нарахування не змінюються даним додатковим договором.
Укладення сторонами додаткового договору від 06.08.2025 року підтверджується примірною пропозицією позичальника ОСОБА_1 про укладення додаткового договору (оферта) до Кредитного договору, примірною відповіддю кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт)

про укладення додаткового договору до кредитного договору. Додатковий договір підписаний електронним підписом кредитодавця та відповідача ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором К776.
Відомості про перерахування відповідачці коштів за додатковим договором суду не надані.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК).
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд установив, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» було укладено кредитний договір №02.06.2025-100001677 від 02.06.2025 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачці кошти в сумі 8000,00 грн строком на 98 днів, а вона, в свою чергу, зобов`язалася повернути кошти, сплатити відсотки за користування кредитом, а також неустойку та комісії у випадку невиконання/неналежного виконання зобов`язань за договором.
02.06.2025 року кредитні кошти у сумі 8000,00 грн були перераховані відповідачці.
06.08.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору №02.06.2025-100001677 від 02.06.2025 року, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту до 11900,00 грн, та кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику 2-й транш у розмірі 3900,00 грн. Проте відомостей щодо виконання позивачем цього обов`язку та перерахування відповідачці другого траншу кредиту в сумі 3900,00 грн суду не надано.
Згідно із наданим ТОВ «Споживчий центр» розрахунком заборгованості за договором №02.06.2025-100001677 від 02.06.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 15619,32 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 8900,23 грн, заборгованість за процентами – 3387,09 грн, неустойка 3332,00 грн.
Проте, з таким розрахунком суд не погоджується з наступних підстав.
Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.08.2022 у справі № 757/37126/18 зазначено, що загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру відсотків та пені, наявності доказів, що їх підтверджують).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 року у справі № 911/19/19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.11.2023 у справі №204/5103/21 вказано, що «суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань».
Як убачається із розрахунку та зазначено позивачем у позовній заяві, відповідачкою зроблено платежі на погашення заборгованості на суму 2179,24 грн 15.06.2025 року, на суму 2419,24 грн 02.07.2025 року, на суму 2500,00 грн 16.07.2025 року та на суму 2200,00 грн 27.07.2025 року, а всього 9298,48 грн.
Також із розрахунку слідує, що 06.08.2025 року позивачем проведено операцію з «докредитування» ОСОБА_1 на суму 3900,00 грн і ця сума включена до заборгованості за тілом кредиту.

Водночас, позивачем не надано доказів на підтвердження перерахування відповідачці зазначених коштів. 
Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.
У поданому клопотанні представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.
Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Підсумовуючи викладене суд зробив висновок, що відповідачка не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором, отримавши кредитні кошти в сумі 8000,00 грн та провівши лише часткову оплату заборгованості.
Позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 15619,32 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 8900,23 грн, заборгованість за процентами – 3387,09 грн, неустойка 3332,00 грн.
Беручи до уваги, що позивачем не доведено отримання відповідачкою другого траншу кредиту в сумі 3900,00 грн, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки підлягає відповідному зменшенню і становить: за тілом кредиту 5000,23 грн (8900,23 грн - 3900,00 грн) та за процентами 2100,10 грн (450,02 грн станом на 05.08.2025 року + 1650,08 грн (5000,23 грн х 1% х 33 дн.).
Позовні вимоги про стягнення неустойки у розмірі 3332,00 грн суд вважає безпідставними та їх не задовольняє, з наступних підстав.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Із зазначеного слідує, що законодавцем звільнено позичальників від неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню.
Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні.
Отже, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню, а з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 7100,33 грн, у тому числі за тілом кредиту 5000,23 грн та за процентами 2100,10 грн.
Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1210,32 грн (2662,40 х 45,46%).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрована по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А; код ЄДРПОУ 37356833) заборгованість за кредитним договором у розмірі 7100 (сім тисяч сто) гривень 33 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрована по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А; код ЄДРПОУ 37356833) судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1210 (одна тисяча двісті десять) гривень 32 копійки.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Арбузинським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене іншими учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О.Догарєва