ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року	Львів	Справа № 300/6272/24 пров. № А/857/34355/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючої судді -  суддів: 	Хобор Р. Б., Бруновської Н. В., Шинкар Т. І.,	

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року, що ухвалив суддя Остап`юк С.В., у місті Івано-Франківську, у справі № 300/6272/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 300/6272/24.
Заява обґрунтована тим, що відповідач, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 300/6272/24 здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи із меншого розміру мінімальної пенсії за віком, ніж передбачений законодавством на відповідний рік, що призвело до часткового виконання рішення суду.
29 липня 2025 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі № 300/6272/24 відмовив.
Не погодившись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким заяву задовольнити.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає те, що суд першої інстанції, при прийнятті рішення, порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставин справи. 
ОСОБА_1 вказує на те, що здійснюючи з 16.02.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідач виходив із шести мінімальних пенсій за віком станом на 2023 рік, однак, на час проведення подальшого перерахунку пенсії, розмір мінімальної пенсії за віком збільшився. У той же час, розмір пенсійної виплати не змінився.
Також відповідав, сформувавши суму заборгованості із пенсійних виплат, не виплатив таку заборгованість.
Вказані дії відповідача не можна вважати повним та належним виконанням судового рішення, що є підставою для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. 
Такими діями відповідач порушив право позивача на отримання пенсії по інвалідності у належному (більшому) розмірі, захищене відповідним судовим рішенням.
Позиція відповідача зводиться до того, що, здійснивши з 16.02.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , застосував чинний на час проведення такого перерахунку розмір мінімальної пенсій за віком, та сформував суму заборгованості за пенсією. 
Відповідач вважає, що виконав рішення суду у справі № 300/6272/24 в повному обсязі, в межах наявних коштів та повноважень.
Заслухавши суддю – доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що предметом спору у справі № 300/6272/24 є дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу пенсії, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(11)/2021, відповідно до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-XII), у редакції Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 230/96-ВР (далі - Закон № 230/96-ВР)
Рішенням суду у справі № 300/6272/24 підтверджено порушення права позивача, яке одночасно було відновлене таким рішенням шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити позивачу за період з 01.02.2024 перерахунок основної пенсії відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(1)/2021, відповідно до статті 54 Закону №796-XII, у редакції Закону № 230/96-ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та виплачувати основну пенсію у розмірі не менше шести мінімальних пенсій за віком.
При виконанні вказаного судового рішення відповідач обчислив основний розмір пенсії ОСОБА_1 , виходячи з прожиткового мінімуму на одну особу для осіб, які втратили працездатність 2093 грн, який, відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2023 рік”, застосовувався під час перерахунку пенсій у 2023 році. 
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частинами 1-6 статті 383 КАС України (Визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду) передбачено:
1. Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
2. У такій заяві зазначаються:
1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;
2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
5) номер адміністративної справи;
6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;
7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;
8) інформація про хід виконавчого провадження;
9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;
10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
3. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
4. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
5. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
6. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 54 Закону № 796-ХІІ, у редакції Закону № 230/96-ВР, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:
по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;
по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;
по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;
дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсії за віком.
Позивач має право на перерахунок пенсії, на підставі Закону № 796-ХІІ у редакції Закону № 230/96-ВР відповідно до Рішення Конституційного Суду № 1-р(ІІ)/2021 від 07.04.2021, яке набрало чинності 07 липня 2021 року.
При обчисленні розміру пенсії позивача відповідач повинен виходити з мінімальної пенсії за віком, яка визначається відповідно до статті 28 Закону № 1058-IV на підставі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлюється Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.
При цьому, розмір пенсії позивача не може бути нижчим від встановленого законом кратного розміру мінімальної пенсії за віком залежно від групи інвалідності.
Апеляційний суд встановив, що відповідач не заперечує застосування статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2023 рік” під час перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду в 2024 та 2025 роках, що суперечить вищевказаним законодавчим приписам.
Отже, розмір пенсії позивача по інвалідності, перерахований відповідачем на виконання судового рішення у справі № 300/6272/24 проведено невірно, а відтак протиправно, що свідчить про те, що відповідач рішення суду у справі 300/6272/24 не виконав.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний застосовувати чинне законодавство безпосередньо, керуючись статтею 19 Конституції України. 
Апеляційний суд звертає увагу відповідача на те, що обов`язок виконання закону не залежить від наявності судового рішення щодо конкретної особи. 
Рішення Конституційного Суду є актом прямої дії, який відновив чинність норм Закону № 796-ХІІ у редакції Закону № 230/96-ВР з 07 липня 2021 року. 
Таким чином, на переконання апеляційного суду, відповідач був зобов`язаний виконати свій законодавчий обов`язок - здійснити перерахунок пенсії позивача, відповідно до норм чинного законодавства, без додаткових розпоряджень чи судових рішень.
Вказаний висновок апеляційного суду є підставою для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 300/6272/24.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, оскільки висновки суду першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам, що є підставою для скасування оскарженої ухвали та ухвалення нової постанови.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року у справі № 300/6272/24 скасувати та прийняти нову постанову.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задовольнити.
Встановити судовий контроль за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 300/6272/24. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк, з дня набрання законної сили цією постановою звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 300/6272/24.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Т. І. Шинкар