номер провадження справи 5/18/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20.03.2026 Справа № 908/26/26
м. Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Молозького ліцею Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Кишинівська, буд. 310, село Молога, Білгород-Дністровський р-н, Одеська обл., 67751; код ЄДРПОУ 24774321)
До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкам Фінанс” (вул. Каховська, буд. 11-А, кабінет № 8, м. Запоріжжя, 69096; код ЄДРПОУ 40308189)
про стягнення 50 621,67 грн.,

Без участі представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

02.01.2026 через підсистему “Електронний суд” ЕСІКС надійшла позовна заява Молозького ліцею Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкам Фінанс” про стягнення 50 621,67 грн.
02.01.2026 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/26/26 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Вирішено розгляд справи по суті розпочати з 17.02.2026, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії та подати усі наявні в них докази, які стосуються предмету спору.
Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.
Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Як вбачається з позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 16.10.2023 між Молозьким закладом загальної середньої освіти Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (Постачальник) укладений Договір поставки № 78 (Договір № 78). Рішенням Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 1011-VIII від 05.06.2024 назва закладу Молозький заклад загальної середньої освіти змінено на Молозький ліцей Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Крім цього, 19.09.2024 між Молозьким ліцеєм Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (Постачальник) укладений Договір поставки № 775 (Договір № 775, а разом - Договори). На виконання умов договорів Позивачем здійснена повна передоплата за товар, а Постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” - передав Покупцю скретч-карти (довірчі документи) на отримання пально-мастильних матеріалів що підтверджується видатковими накладними № 0010/0000074 від 16.10.2023 на суму 39 000,00 грн. та № 0010/0002224 від 19.09.2024 на суму 2 079,60 грн. В порушення умов договорів, постачання Товару Позивачу на визначених Договором АЗС станом на час звернення до суду з вказаною позовною заявою Відповідачем не відновлено та недопоставлено Позивачу по Договору № 78 від 16.10.2023 року Дизельне паливо на суму 39 000,00 грн. та по Договору № 775 від 19.09.2024 Бензин А-95 на суму 2 079,60 грн. Загальна вартість сплаченого та неодержаного позивачем товару становить 41 079,60 грн. (39 000,00 грн. + 2 079,60 грн.). У зв`язку з відсутністю поставки товару в обумовлений договором строк, покупець звертався до постачальника з претензіями про роз`яснення щодо відсутності на АЗС пального та проведення допоставки продукції, якої не вистачає. Проте, вказані лист та претензії залишені ТОВ «Інкам Фінанс» без відповіді та задоволення. У зв`язку з порушенням умов договорів в частині здійснення поставки товару, Молозький ліцей Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» основну заборгованість по договору № 78 від 16.10.2023 на суму 39 000,00 грн. та пеню за період з 03.03.2025 по 01.12.2025 у розмірі 9 075,78 грн., основну заборгованість по договору № 775 від 19.09.2024 на суму 2 079,60 грн. та пеню за період з 13.03.2025 по 01.12.2025 у розмірі 466,29 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 612, 626, 712 Цивільного кодексу України, позивач просить суд позов задовольнити.
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до даних “Діловодство спеціалізованого суду” Господарського суду Запорізької області у Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкам Фінанс” (код ЄДРПОУ 40308189) наявний зареєстрований електронний кабінет в підсистемі “Електронний суд” ЄСІКС.
З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 20.01.2026 про відкриття провадження у справі № 908/26/26 направлена до електронного кабінету в підсистемі “Електронний суд” ЄСІКС ТОВ “Інкам Фінанс” та відповідач отримав вказану ухвалу – 21.01.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 908/26/26 в суді.
Станом на 20.03.2026 відповідач відзив на позовну заяву, запропонований надати ухвалою від 20.01.2026 до суду не направив, клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін суду не надав. 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.
20.03.2026 судом прийнято рішення. 
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

16.10.2023 між Молозьким закладом загальної середньої освіти Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (Постачальник) укладений Договір поставки № 78 (Договір № 78). 
Рішенням Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 1011-VIII від 05.06.2024 назва закладу Молозький заклад загальної середньої освіти Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області змінено на МОЛОЗЬКИЙ ЛІЦЕЙ МОЛОГІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ.
Крім цього, 19.09.2024 між Молозьким ліцеєм Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (Постачальник) укладений Договір поставки № 775 (Договір № 775, а разом - Договори).
Відповідно до п. 1.1. договорів, Постачальник прийняв на себе зобов`язання передати Покупцю товар, а Покупець зобов`язався сплатити і прийняти вказаний товар. 
Згідно з пунктами 1.4. Договорів, кількість згідно накладних на товар, специфікації до договору (додаток 1) та видаткових накладних на товар. 
Відповідно до п. 2.1. договорів, товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору.
Пунктом 3.2. договору № 78 передбачено, що загальна сума договору складає 39 000,00 грн., у тому числі ПДВ: 6 500,00 грн. 
Відповідно до п. 3.2. договору № 775, загальна сума договору: 2 079,60 грн., у тому числі ПДВ: 346,60 грн. 
Згідно з п. 4.1. договорів, умови оплати: оплата товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в день виписки рахунку-фактури та видаткової накладної на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладної і дійсна протягом дня їх виписки.
Оплата товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити Постачальника (п. 4.2. договорів).
Пунктами 5.1. договорів визначено, що строк поставки товарів – до закінчення терміну дії довірчого документу (скетч-картки).
Відповідно до п. 5.2 договорів, місце поставки (передачі) товарів:
5.2.1. Передача Покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при передбачених довіреними особами скретч-картки. 
5.2.3. Скретч-карта є підставою для видачі (заправки) з АЗС зазначеного в карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупку товару іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.
Умови постачання товару – самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.3. договорів).
Згідно з п. 6.3. договорів, постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору.
У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (п. 7.1).
Відповідно до п. 7.2. договорів, види порушень та санкції за них, установлені договором: за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.
На виконання умов Договору № 78 від 16.10.2023 Молозьким ліцеєм Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області здійснена повна передоплата за товар, а Постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” - передав Покупцю скретч-карти (довірчі документи) на отримання пально-мастильних матеріалів що підтверджується видатковою накладною № 0010/0000074 від 16.10.2023 на суму 39 000,00 грн. , після чого на вказані Товари Відповідачем передано Позивачу відповідну кількість смарт-карток.
Також, на виконання умов договору № 775 від 19.09.2024 Молозьким ліцеєм Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області здійснена повна передоплата за товар, а Постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” - передав Покупцю скретч-карти (довірчі документи) на отримання пально-мастильних матеріалів що підтверджується видатковою накладною № 0010/0002224 від 19.09.2024 на суму 2 079,60 грн., після чого на вказані Товари Відповідачем передано Позивачу відповідну кількість смарт-карток.
Як зазначає позивач, представники Молозького ліцею Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області неодноразово звертались до АЗС "АВІАС" (вул. Лісова, м. Білгород-Дністровський) для отримання оплаченого товару, проте кожний раз отримували відмову від працівників АЗС.
В матеріалах справи містяться Акти про відмову у відпуску палива від 03.03.2025 о 10 год.00 хв., від 11.03.2025 о 09 год. 20 хв., від 13.03.2025 о 09 год. 00 хв., від 17.03.2025 о 09 год. 00 хв., від 19.03.2025 о 09 год. 00 хв. та від 25.03.2025 о 09 год. 00 хв., складені працівниками Молозького ліцею: Осолінською В.С., Мінчевою О.М. та Сурковою Т.Д. в присутності працівника АЗС «АВІАС», який відмовився представитись. Представник Молозького ліцею прибув на АЗС «АВІАС» та пред`явив працівнику АЗС «АВІАС» відповідні скреч-картки на отримання пального та документ, що посвідчує особу представника Молозького ліцею. Результат: відмова працівника АЗС у видачі палива, мотивована відсутністю Дизпалива (а.с. 39-44). 
08.10.2025 Молозьким ліцеєм Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на адресу ТОВ «ІНКАМ-ФІНАНС» надіслані звернення № 362 щодо виконання умов Договору поставки № 78 від 16.10.2023 та № 359 щодо виконання умов Договору поставки № 775 від 19.09.2024, в яких просив: роз`яснити причини неможливості отримання представниками Молозького ліцею Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області товару на АЗС «АВІАС»; повідомити конкретні строки, коли будуть усунені перешкоди для виконання договору; запропонувати варіанти вирішення ситуації; забезпечити можливість отримання оплаченого товару найближчим часом.
Вищевказані звернення № 362 та № 359 від 08.10.2025 отримані представником відповідача за довіреністю – 17.10.2025 (а.с. 22, 34).
Вказані звернення залишені ТОВ «ІНКАМ-ФІНАНС» без відповіді та задоволення.
З матеріалів справи також вбачається, що 06.11.2025 Позивачем на адресу Відповідача надіслані вимоги-претензії № 399 за договором № 78 від 16.10.2023 та № 396 за договором № 775 від 19.09.2024 про негайне забезпечення можливості отримання оплаченого товару на АЗС за вказаними договорами, або повернення сплачених коштів. 
Вищевказані вимоги-претензії № 399 та № 396 від 06.11.2025 отримані представником відповідача за довіреністю – 11.11.2025 (а.с.25, 37).
Відповіді на вищевказані претензії з боку ТОВ «Інкам Фінанс» матеріали справи також не містять.
На підставі викладеного позивач звернувся з вказаним позовом про стягнення з ТОВ “Інкам Фінанс” на користь Молозького ліцею Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області основної заборгованості за договором № 78 від 16.10.2023 на суму 39 000,00 грн. та пені за період з 03.03.2025 по 01.12.2025 у розмірі 9 075,78 грн., основної заборгованості за договором № 775 від 19.09.2024 на суму 2 079,60 грн. та пені за період з 13.03.2025 по 01.12.2025 у розмірі 466,29 грн.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму. 
Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша ст.656 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до ч. 1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором, або законом. Передання майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно (частина 2 цієї статті).
Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав у спосіб, що встановлені договорами. Вартість обумовленого Договором товару позивачем сплачено в повному обсязі. 
Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно яких торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС) (абзац 2 п.3 Правил).
Згідно з п.9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.
Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).
Згідно з п.3 Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.
Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у п.п.10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.
Тож, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.
Отже, відпускання пального здійснюється за фактом пред`явлення віртуальної паливної карти – віртуального особливого рахунку Покупця, за видами палива, на якому обліковується передплачений обсяг пального у літрах, що надає право отримати пальне за допомогою Терміналу або Мобільного додатку, на АЗС Продавця, що зазначені на Вебсайті.
Пальне обліковується на Паливній віртуальній картці в літрах. Паливна картка не є платіжним засобом.
Тобто, віртуальна картка є достатнім підтвердженням факту укладання договору купівлі-продажу пального і дає право Позивачеві на його отримання, а Відповідача зобов`язує відпустити пальне. Останній має право на заміну талонів, але ця заміна не повинна позбавляти споживача права власності та не повинна призводити іншу сторону до безпідставного збагачення за рахунок споживачів.
Як встановлено судом, звернення № 362 та № 359 від 08.10.2025 про забезпечення можливості отримання оплаченого товару отримані представником відповідача за довіреністю – 21.10.2025 (а.с. 22, 34).
Однак, станом на час звернення до суду з вказаною позовною заявою (02.01.2026) та прийняття рішення (20.03.2026) відповідач не здійснив поставку товарів на загальну суму 41 079,60 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 у справі № 5011-42/13539-2012/3-30гс13.
Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.
Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.
Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року по справі №918/631/19.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2).
Відповідач своїм правом щодо надання заперечень на позов не скористався, письмовий відзив суду не направив, доказів погашення заборгованості не представив як і заперечень на вищевказану претензію позивача. 
Контррозрахунку спірної суми як і доказів сплати суми боргу у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.
За таких обставин, на час розгляду справи в суді сума основної заборгованості складає 41 079,60 грн., яка підтверджена матеріалами справи.
Враховуючи вищевикладене, заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 41 079,60 грн. є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У зв`язку з порушенням відповідачем строків поставки товару, позивачем на підставі п. 7.2. договорів нараховано пеню за договором № 78 від 16.10.2023 за період з 03.03.2025 по 01.12.2025 у розмірі 9 075,78 грн. та пеню за договором № 775 від 19.09.2024 за період з 13.03.2025 по 01.12.2025 у розмірі 466,29 грн.
Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунки пені за договором № 78 від 16.10.2023 за період з 03.03.2025 по 01.12.2025 у розмірі 9 075,78 грн. та за договором № 775 від 19.09.2024 за період з 13.03.2025 по 01.12.2025 у розмірі 466,29 грн. з урахуванням отримання звернення № 362 представником відповідача 21.10.2025 та враховуючи приписи ч. 2 ст. 530 ЦК України, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача у частині стягнення пені за договором № 78 від 16.10.2023 за період з 29.10.2025 по 01.12.2025 на суму 1 126,19 грн., з відмовою у стягненні 7 949,59 грн. та у частині стягнення пені за договором № 775 від 19.09.2024 за період з 29.10.2025 по 01.12.2025 на суму 60,05 грн., з відмовою у стягненні 406,24 грн. 
Відповідачем контррозрахунку пені заявленої позивачем до стягнення, суду не надано. 
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно із ст. 129-1 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Інші доводи сторін у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на відповідача – 2 222,93 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкам Фінанс” (вул. Каховська, буд. 11-А, кабінет № 8, м. Запоріжжя, 69096; код ЄДРПОУ 40308189) на користь Молозького ліцею Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Кишинівська, буд. 310, село Молога, Білгород-Дністровський р-н, Одеська обл., 67751; код ЄДРПОУ 24774321) основну заборгованість у розмірі 41 079 (сорок одна тисяча сімдесят дев`ять) грн. 60 коп., пеню на суму 1 186 (одна тисяча сто вісімдесят шість) грн. 24 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 222 (дві тисячі двісті двадцять дві) грн. 93 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.
3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Суддя К.В.Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.