Справа №461/874/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 року Галицький районний суд м. Львова у складі головуючої судді Павлюк О. В., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (адреса: м. Київ, вул. С. Петлюри, 30; ідентифікаційний номер юридичної особи: 09806443) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер фізичної особи: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій сторін
Позивач АТ «Таскомбанк» просить стягнути з Відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 946/18265860-СК від 19.12.2022 у розмірі 52’874,01 грн, поклавши судові витрати на Відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 19.12.2022 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 була підписана заява-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування. Заяву-договір № 946/18265860-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі – Кредитний договір). Згідно з умовами вищезазначеної Заяви-договору, підписавши вказаний Кредитний договір Позичальник (Відповідач) акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов Договору (з усіма змінами та доповненнями, які відбулися протягом дії цієї Заяви договору); погодився з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту, що надаються мені у зв`язку із обраним Пакетом послуг, кредитним продуктом і приєднанням до Договору шляхом підписання цієї Заяви-договору, встановлюється відповідно до умов Договору та залежить від типу обраного ним Пакету послуг та кредитного продукту. Таким чином, Позичальнику був встановлений ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту, що складає 30’000 гривень, а саме: надані кредитні кошти у сумі 30’000,00 грн з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 65,5% річних; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Однак у подальшому Відповідач припинив виконувати умови кредитного договору у повній мірі, а саме: перестав сплачувати заборгованість за кредитом та процентами, та, як наслідок, станом на 02.09.2025 в нього утворилась заборгованість за Кредитним договором №946/18265860-CK від 19.12.2022, що становить 52’874,01 грн., та складається з такого: - заборгованість по тілу кредиту (у т. ч. прострочена) – 29’763,84 грн.;- заборгованість по відсоткам (у т. ч. прострочена) – 23’110,17 грн, яку в добровільному порядку Відповідач не погашає, а тому Позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву.
Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.
Процесуальні рішення, постановлені по справі
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2026, суддею у справі визначена Павлюк О. В.
Галицький районний суд м. Львова ухвалою від 29 січня 2026 року відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановивши сторонам строк для подання заяв по суті справи.
Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте такі з у судове засідання не з`явилися та не забезпечили явку уповноважених представників.
Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України).
Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи.
Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав, а тому суд, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, а тому суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті з ухваленням заочного рішення. При цьому суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку.
Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.
Розгляд справи по суті відбувся 23.02.2026.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, з таких підстав.
Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини
Суд встановив, що 19.12.2022 Відповідач оформив у позивача АТ «Таскомбанк» заяву-договір № 946/18265860-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Згідно з умовами вищезазначеної Заяви-договору, підписавши вказаний Кредитний договір Позичальник (Відповідач) акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов Договору (з усіма змінами та доповненнями, які відбулися протягом дії цієї Заяви договору); погодився з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту, що надаються мені у зв`язку із обраним Пакетом послуг, кредитним продуктом і приєднанням до Договору шляхом підписання цієї Заяви-договору, встановлюється відповідно до умов Договору та залежить від типу обраного ним Пакету послуг та кредитного продукту. 
Таким чином, Позичальнику був встановлений ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту, що складає 30’000 гривень, а саме: надані кредитні кошти у сумі 30’000,00 грн з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 65,5% річних; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією.
Заява-договір є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку № НОМЕР_2 , операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів
Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_1 є власником банківського рахунку НОМЕР_3 , який відкритий в АТ «Таскомбанк» до заяви-анкети на укладання Кредитного договору № 946/18265860-СК від 19.12.2022.
З наданої Позивачем АТ «Таскомбанк» виписки по особовому рахунку Відповідача за період часу з 19.12.2022 по 02.09.2025 суд встановив рух коштів по зазначеному рахунку, у тому числі факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 30’000,00 грн та використання таких Відповідачем.
Відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Таскомбанк» вбачається, що Відповідач взяті на себе договірні зобов`язання за кредитним договором № 946/18265860-СК від 19.12.2022 щодо сплати кредиту, відсотків належним чином не здійснював, у результаті чого станом на 02.09.2025 має заборгованість за договором у сумі 52’874,01 грн, яка складається зі заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29’763,84 грн, заборгованості за процентами у розмірі 23’110,17 грн.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 946/18265860-СК від 19.12.2022.
При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню таке норми чинного законодавства.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При вирішенні цього спору суд виходить з того, що між сторонами існували договірні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору (оферти) на спеціальних умовах.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
У частині першій статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У частині другій статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом частин 1, 2 статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Вказаний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.
Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини.
Суд встановив, що Позивач на підтвердження позовних вимог подав докази укладення з Відповідачем кредитного договору № 946/18265860-СК від 19.12.2022, розрахунок заборгованості, вичерпну інформацію про отримання Відповідачем коштів та наявність заборгованості.
Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.
Всупереч вищенаведеному, Відповідач не надав заперечень щодо ознайомлення з умовами кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви, а також не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого Позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором.
Таким чином, суд встановив, що Відповідач не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком за кредитним договором № 946/18265860-СК від 19.12.2022 у розмірі 52’874,01 грн, яка складається зі заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29’763,84 грн, заборгованості за процентами у розмірі 23’110,17 грн.
Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви
Враховуючи, що зазначена заборгованість на теперішній час залишається непогашеною, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.
Щодо судових витрат.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2’662,40 грн, підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов – задовольнити.
2. Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер фізичної особи: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (адреса: м. Київ, вул. С. Петлюри, 30; ідентифікаційний номер юридичної особи: 09806443) заборгованість за кредитним договором № 946/18265860-СК від 19.12.2022 у розмірі 52’874,01 грн. (п`ятдесят дві тисячі вісімсот сімдесят чотири гривні одну копійку) та 2’662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ольга ПАВЛЮК