Справа № 749/1902/25
Номер провадження 2-а/749/8/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року місто Сновськ

Сновський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді:    Кравчук М. В.
за участю секретарів:   Мирошниченко А. М., Павленко В. В.

представника позивача Савости О. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов, закриття провадження у справах, -

В С Т А Н О В И В:

25.12.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення від 28.08.2025 р. за № 524 та № 525, складених за ч. 3 ст. 2101 КУпАП та закриття справ про адміністративні правопорушення.
Позовна заява мотивована тим, що позивач 13.12.2025 р. отримав лист від Сновського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). У цьому листі містилися дві постанови про відкриття виконавчого провадження: 
- від 08.12.2025 р. у ВП № 79767823 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 34000, 00 грн за постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 525;
- від 08.12.2025 р. у ВП № 79767975 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 34000, 00 грн за постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 524.
При цьому, позивач зазначає, що він не отримував направлення на ВЛК ні 23.08.2025 р., ні в будь-який інший час, а також будь-які інші документи, оскільки присутнім у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 не був. 
Такі доводи позивач обґрунтовує тим, що 23.08.2025 р. був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР (ст. 12110 КУпАП). Під час спілкування з правоохоронцями стан здоров`я позивача різко погіршився, у зв`язку з чим його дружина викликала швидку медичну допомогу. Жодних протоколів про затримання чи доставку до РТЦК не складалося, позивач до приміщення РТЦК не доставлявся. Перебуваючи у кареті швидкої допомоги у хворобливому стані, позивач бачив невідомих осіб (у військовій та цивільній формі), які намагалися з ним спілкуватися, проте через погане самопочуття він не міг усвідомлювати їхні дії та мету. Жодних документів чи направлень на ВЛК йому не вручалося. Того ж дня позивача було госпіталізовано до Сновської ЦРЛ, де він проходив стаціонарне лікування.
Крім того, представник позивача у судовому засіданні акцентував увагу суду на тій обставині, що справи про адміністративні правопорушення сформовані з долученням роздруківки посвідчення водія, належного позивачу, з ІП «Адмінпрактика», що додатково свідчить про відсутність позивача за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент розгляду справ (28.08.2025 р.) позивач перебував на стаціонарному лікуванні, про час та місце розгляду справ належним чином повідомлений не був, що позбавило його можливості надати докази своєї невинуватості.
Крім того, позивач наголошує, що у постанові № 525 від 28.08.2025 р. відсутнє будь-яке посилання на направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Зокрема, матеріали справи не містять відомостей про направлення, яке б містило кваліфікований електронний підпис керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (або його відділу) та відповідний QR-код з необхідною інформацією. Також у розпорядженні відповідача відсутні будь-які докази вручення такого направлення позивачу як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Щодо винесеної постанови № 524 від 28 серпня 2025 року позивач додатково зазначає, що обмежено придатним не є, доказів цього факту матеріали справи не містять.
Додатково позивач звертає увагу суду на наступні суттєві порушення:
- порушення принципу «non bis in idem»: позивача фактично піддано стягненню двічі за одне й те саме правопорушення, що прямо суперечить статті 61 Конституції України. 
- порушення процедури та права на сплату 50% штрафу: розгляд справ відбувся без участі позивача, що позбавило його права, передбаченого ст. 2799 КУпАП. 
Враховуючи відсутність належного сповіщення про час і місце розгляду справ та невідповідність фабул постанов фактичним обставинам, позивач вважає оскаржувані постанови протиправними, такими, що підлягають скасуванню з подальшим закриттям справ про адміністративні правопорушення.
Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 29.12.2025 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.
09.01.2026 р. недоліки позовної заяви було усунуто.
У період з 09.01.2026 р. до 23.01.2026 р. суддя перебувала у відпустці згідно наказу № 1 від 05.01.2026 р.
Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 29.01.2026 р. відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 05.02.2026 р.
05.02.2026 р. від відповідача надійшла заява про продовження процесуального строку для подання відзиву у справі, зареєстрована за вх. № 568.
Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 05.02.2026 р., постановленою без оформлення окремим документом, клопотання відповідача задоволено, судове засідання відкладено до 19.02.2026 р.
10.02.2026 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зареєстрований за вх. № 663, з якого вбачається невизнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Одночасно з поданням відзиву відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.
Щодо постанови № 524 про непроходження повторного огляду відповідач зазначає, що згідно Закону № 4235-ІХ від 12.02.2025 р., громадяни віком від 25 до 60 років, які мали статус «обмежено придатних», були зобов`язані самостійно звернутися до ТЦК та СП для проходження повторного медичного огляду у строк до 05.06.2025 р. Позивач цей обов`язок не виконав та за направленням не звернувся, що, на думку відповідача, є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП. 
Щодо постанови № 525 про відмову від проходження ВЛК 23.08.2025 р. відповідач стверджує, що позивачу було виписано направлення на ВЛК, від отримання якого останній відмовився, що підтверджується складеним актом та відповідним протоколом про адміністративне правопорушення.
Крім того, відповідач вважає доводи позивача про порушення принципу non bis in idem безпідставними, оскільки позивач вчинив два різні правопорушення: перше - бездіяльність у вигляді нез`явлення до 05.06.2025 р. для повторного огляду, та друге - активна відмова від проходження ВЛК 23.08.2025 р. Оскільки це різні епізоди, відповідач мав право складати окремі протоколи та виносити окремі постанови за кожне правопорушення. Стосовно процедурних питань відповідач наголошує, що позивач не скористався правом надати пояснення до протоколів, а розгляд справ відбувся з повним дотриманням норм чинного законодавства.
18.02.2026 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, зареєстрована за вх. № 862, в якій позивач зазначає, що доводи відповідача про складення протоколу в його присутності не відповідають дійсності, оскільки про існування будь-яких адміністративних матеріалів Корюківського РТЦК він дізнався лише у грудні 2025 року від органів державної виконавчої служби. Позивач наголошує, що ніколи не відвідував зазначену установу, а його ідентифікація при складенні протоколів відбулася без пред`явлення ним документів, шляхом несанкціонованого використання бази даних посвідчень водія, доступ до якої мають виключно працівники поліції.
Щодо подій 23.08.2025 р. позивач повторно пояснює, що після зупинки працівниками поліції його стан здоров`я різко погіршився, через що він був госпіталізований до Сновської ЦРЛ, де перебував на стаціонарному лікуванні до 01 вересня. Знаходячись у кареті швидкої допомоги у безпорадному стані, він не міг об`єктивно сприймати дії сторонніх осіб та не отримував жодних направлень на ВЛК. Крім того, надане відповідачем направлення містить суттєві розбіжності: воно датоване 23 серпня, проте підписане електронним підписом лише 25 серпня, що свідчить про порушення процедури його видачі. Також позивач повторно заперечує наявність у нього обов`язку проходити медичний огляд до 05 червня 2025 року, оскільки він ніколи не мав статусу обмежено придатного. 
19.02.2026 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в іншому провадженні.
Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 05.03.2026 р. витребувано від комунального некомерційного підприємства «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують факт проходження медичного огляду військово-лікарською комісією ОСОБА_1 та копію рішення (довідки) військово-лікарської комісії, на підставі якого ОСОБА_1 було встановлено статус «обмежено придатний» (за наявності).
19.03.2026 р. від КНП «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради надійшла відповідь, зареєстрована за вх. № 1396, в якій зазначено, що з 01.04.2025 р. впроваджено систему електронної військово-лікарської комісії (е-ВЛК). За даними електронної системи закладу, в період з 01.04.2025 р. по теперішній час ОСОБА_1 медичну комісію в КНП «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради не проходив, записів щодо його огляду в системі е-ВЛК за цей період немає.
У судовому засіданні 31.03.2026 р. представник позивача підтримав доводи позовної заяви, озвучені ним, та просив позов задовольнити в повному обсязі.
Дослідивши докази у справі, судом встановлено наступне.
Як вбачається з оскаржуваної постанови № 524 від 28.08.2025 р., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП (Порушення громадянами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період), а саме: порушенням військовозобов`язаним ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в порушення вимог п. 1 Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 р. № 4235-ІХ, будучи раніше визнаним обмежено придатним до військової служби, не пройшов до 05.06.2025 р. повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби).
У зв`язку з виявленим порушенням позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.
Як вбачається з оскаржуваної постанови № 525 від 28.08.2025 р.,  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП (Порушення громадянами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період), а саме, військовозобов`язаний ОСОБА_1 під час проведення загальної мобілізації (згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. № 65/2022 (зі змінами), затвердженого Законом України від 03.03.2022 р. № 2105-IX (23.08.2025 р. відмовився проходити військово-лікарську комісію. Під час дії воєнного стану громадяни зобов`язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії), чим порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період (воєнний стан) (згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 64/2022 (зі змінами), затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX та абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
У зв`язку з виявленим порушенням позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 3 ст. 2101 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII громадяни зобов`язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
В частині притягнення позивача до відповідальності згідно постанови № 524 суд зауважує, що Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 р. № 4235-IX установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Керуючись принципом офіційного з`ясування обставин справи, судом було витребувано від медичного закладу копії документів, що підтверджують факт проходження медичного огляду ОСОБА_1 та копію рішення (довідки) військово-лікарської комісії, на підставі якого ОСОБА_1 було встановлено статус «обмежено придатний».
Вказані докази розпорядником інформації не надані, матеріали справи доказів наявності у позивача статусу «обмежено придатний» не містять.
За таких обставин, суд позбавлений можливості вважати підтвердженим факт наявності у позивача обов`язку з проходження до 05.06.2025 р. повторного медичного огляду, а відтак доводи позивача в цій частині є правомірними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
В частині притягнення позивача до відповідальності згідно постанови № 525, суд зауважує, що згідно п. 3.1 глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402 (станом на дату виникнення спірних правовідносин, далі - Положення № 402), медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.
Відповідно до п. 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, далі – Порядок № 560) військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 741 цього Порядку.
Згідно п. 741 Порядку № 560 для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування (крім направлення, зазначеного у пункті 743 цього Порядку).
Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
Як встановлено судом з наданої відповідачем копії направлення № 4674429, датованого 23.08.2025 р., на нього накладено кваліфікований електронний підпис 25.08.2025 р. (а. с. 63).
Суд зауважує, що згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 р. № 851-IV (далі – Закон № 851) електронний документ – документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. 
Згідно ст. 6 Закону № 851 накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Відтак судом встановлено, що днем формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за положеннями вищепроцитованого п. 741 Порядку № 560 є саме 25.08.2025 р., в той час як доказів направлення позивача для визначення придатності для військової служби 23.08.2025 р. матеріали справи не містять.
За таких обставин, суд позбавлений можливості вважати підтвердженим факт наявності у позивача обов`язку з проходження військово-лікарської комісії 23.08.2025 р., а відтак і відмови від такого проходження, з огляду на що доводи позивача в цій частині є правомірними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Встановлені судом обставини справи є самостійними та безумовними підставами для задоволення позовних вимог у повному обсязі, а тому інші доводи позивача в межах даного спору дослідження судом не потребують.
Згідно ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.
Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
У відповідності до ст. 139 КАС України вирішенню підлягає питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою КМ України від 23.02.2022 р. № 154 «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» утворені як юридичні особи публічного права територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, в тому числі ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 77, 139, 246, 271, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов, закриття провадження у справах задовольнити повністю. 
Визнати протиправною та скасувати постанову № 524 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 28 серпня 2025 року.
Справу про адміністративне правопорушення закрити.
Визнати протиправною та скасувати постанову № 525 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 28 серпня 2025 року.
Справу про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211, 20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя          М. В. Кравчук