Справа № 298/1544/25 
Номер провадження 3/298/37/26 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 лютого 2026 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.3 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №767573 від 10 листопада 2025 року, складеного поліцейським офіцером громади відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Рущак О.В., 15.10.2025 близько 20:30 год. за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки гр. ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою на її адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. 

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення заперечив. Пояснив, що не лаявся на свою співмешканку і не ображав її. На грунті побутових відносин між ними виникла словесна перепалка.

Потерпіла ОСОБА_2 , про дату, місце і час розгляду справи повідомлялася, в судове засідання не з`явилася. Про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Диспозиція ч.3 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак при складанні протоколу уповноваженою особою не було враховано, що Законом України від 22 травня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» №3733-IX, який набрав чинності 19 грудня 2024 року, скасовано відповідальність за вчинення домашнього насильства, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, та встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відтак обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП є наявність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони правопорушення - завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином фактичні обставини, які викладені в протоколі, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП, а надані суду матеріали - доказів завдання такої шкоди потерпілій особі.

З фабули протоколу вбачається, що ОСОБА_1 вчинив відносно співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, тобто умисні дії психологічного характеру - ображав нецензурною лайкою.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, зазначені в ньому дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст. 173-2 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідні дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Водночас фабула правопорушення в протоколі є не конкретною, не розкрито її зміст в повному обсязі, зокрема в останній не зазначено, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, що є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за якою кваліфіковані дії особи.

Водночас фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №767573 від 10 листопада 2025 року не містить суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, оскільки в такому не розкрито зміст дій ОСОБА_1 . Судом зауважується, що протокол не містить відомостей, в яких саме діях ОСОБА_1 проявилось вчинення ним насильства психологічного характеру по відношенню до потерпілої.

В протоколі не зазначено чи мав ОСОБА_1 прямий умисел на спричинення страждань потерпілій, чи його дії були свідомо спрямованими на завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що психологічне насильство в частині висловлювання нецензурної лайки буде мати місце тоді, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З огляду на наведене, сам лише факт висловлювання, зокрема, нецензурною лайкою не може свідчити про вчинення домашнього насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

При розгляді даної справи суддя зауважує на тому, що доказова база, яка долучена до протоколу, ґрунтується на письмових поясненнях ОСОБА_1 від 15 жовтня 2025 року, та письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 від 15 жовтня 2025 року, при цьому, як з таких, так і з наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , судом встановлено, що конфліктна ситуація між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла на побутовому грунті.

Інших доказів, в розумінні ст.251 КУпАП, які б давали правові підстави для висновку про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно потерпілої, до справи не долучено.

Що стосується рапорту інспектора чергового відділення поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, від 15.10.2025, то такий лише вказує на факт реєстрації повідомлення, яке надійшло зі служби 102, та не може бути поставлений в основу доведеності вини ОСОБА_1 .

Жодних належних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, до суду не надано, і таких доказів в ході судового розгляду судом не встановлено.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин та наявних у матеріалах справи письмових пояснень, ак також наданих ОСОБА_1 суду пояснень, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, є недоведеним.

З огляду на вказане, суддя вважає за необхідне провадження в справі закрити, у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, що відповідатиме вимогам ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.