ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2026 року  Справа № 918/1354/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. ,  суддя Миханюк М.В. 

секретар судового засідання Порєчна Т.Г. 

за участю представників сторін:
скаржника - Дубінін Р.В., керівник;
боржника - Шпунт М.Б. (в режимі відеоконференції);
керуючого реструктуризацією - Данілін С.В., арбітражний керуючий (в режимі відеоконференції);
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глянс" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року у справі № 918/1354/23 (суддя Андрійчук О.)
за заявою  ОСОБА_1 
про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.12.2025 у справі №918/1354/23 у задоволенні заяви ТОВ "Глянс" про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відмовлено.
У задоволенні клопотання зборів кредиторів про відсторонення арбітражного керуючого Даніліна Сергія Володимировича від виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_1 та про призначення керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Глянс" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та прийняти нове судове рішення, яким закрити провадження у даній справі та відсторонити керуючого реструктуризацією Даніліна Сергія Володимировича.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.01.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глянс" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.12.2025 у справі № 918/1354/23 залишено без руху. Запропоновано скаржнику протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом надання суду доказів сплати судового збору в установленому законом порядку і розмірі та доказів направлення копії апеляційної скарги всім учасникам справи.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Глянс" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.12.2025 у справі № 918/1354/23. Призначено справу № 918/1354/23 до розгляду на 02.03.2026 об 11:30 год.
Арбітражний керуючий та боржник у відзивах на апеляційну скаргу вважають оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Безпосередньо у судовому засіданні скаржник уточнив вимоги апеляційної скарги та просив здійснювати її розгляд у частині оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд оскаржуваної ухвали в межах уточнених вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2024 року фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.01.2024, серед іншого, відкрито провадження у справі №918/1254/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого Даніліна Сергія Володимировича, заборонено фізичній особі ОСОБА_1 відчужувати майно.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03.06.2024 у справі №918/1254/23, серед іншого, визнано грошові вимоги кредитора ТОВ "Деревовиріб" до ОСОБА_1 в розмірі 406 618,21 грн, ТОВ "Глянс" до ОСОБА_1 частково, в розмірі на суму 4 024 466,27 грн, ТОВ "Синеон" до фізичної особи ОСОБА_1 частково, в розмірі на суму 546 665,07 грн, у визнанні вимог ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 4 000 000,00 грн відмовлено, затверджено реєстр грошових вимог кредиторів на загальну суму 4 977 749,55 грн.
Ухвалою суду від 17.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Деревовиріб" про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 вказану ухвалу Господарського суду Рівненської області залишено без змін.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2025 у справі № 918/1354/23 касаційну скаргу ТОВ "Деревовиріб" залишено без задоволення, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 17.02.2025 у справі №918/1354/23 залишено без змін.
01.12.2025 на адресу суду надійшла заява ТОВ "Глянс" про закриття провадження у справі, в обґрунтування якої заявник зазначає, що боржником у поданих до суду деклараціях про майновий стан приховано майно, яке йому належить, у зв`язку з чим, на його думку, боржник не є неплатоспроможним. Зокрема, заявник посилається на те, що боржником у 2020 році було безоплатно відчужено майно на суму суму 2 767 250,50 грн, що встановлено рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.11.2023 у справі № 918/649/23.
У запереченнях на заяву про закриття провадження арбітражний керуючий Данілін С.В. зазначив, що ним направлено кредиторам та боржнику проєкт плану реструктуризації боргів боржника, звіт про перевірку декларації про майновий стан боржника, а також запити щодо проведення зборів кредиторів. За результатами перевірки декларацій боржника за 2020–2023 роки, оформленої звітом від 29.02.2024, виявлено окремі неточності, у зв`язку з чим 07.03.2024 боржником подано уточнені декларації.
Також арбітражний керуючий зазначив, що загальна сума визнаних вимог кредиторів становить 4 992 283,95 грн, а наявних активів боржника недостатньо для їх погашення, що свідчить про наявність ознак неплатоспроможності. У зв`язку з цим арбітражний керуючий просив відмовити у задоволенні заяви про закриття провадження у справі.
Місцевий господарський суд, розглянувши вказану заяву, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб є врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися у складному фінансовому становищі та потребують механізму врегулювання заборгованості.
Законодавець визначив призначення таких процедур у наданні добросовісним боржникам можливості відновити платоспроможність, зокрема шляхом реструктуризації боргів, а у разі неможливості їх погашення – застосування механізму звільнення від боргів.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України з урахуванням особливостей, передбачених КУзПБ.
Згідно з преамбулою КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Особливості застосування процедур неплатоспроможності щодо фізичних осіб визначені Книгою четвертою КУзПБ "Відновлення платоспроможності фізичної особи".
За змістом статті 116 КУзПБ, право ініціювати справу про неплатоспроможність фізичної особи належить виключно боржнику.
Таким чином, КУзПБ запроваджено модель так званого "добровільного банкрутства" фізичної особи, яка має на меті створення умов для врегулювання боргових зобов`язань боржника шляхом реструктуризації боргів або звільнення від їх виконання.
Верховний Суд у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 зазначив, що процедура реструктуризації боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у межах якого боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку виконання своїх грошових зобов`язань з урахуванням його фінансових можливостей.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, в якій наголошено, що інститут неплатоспроможності фізичних осіб спрямований на зняття з боржника надмірного боргового тягаря, якщо такі зобов`язання не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів або наявного майна.
Водночас право на застосування процедур неплатоспроможності може реалізувати лише добросовісний боржник, поведінка якого відповідає принципу добросовісності, закріпленому у статтях 3 та 13 Цивільного кодексу України.
У зв`язку з цим КУзПБ покладає на боржника низку обов`язків, спрямованих на забезпечення відкритості та повноти інформації про його майновий стан, зокрема: 
- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду із заявою про неплатоспроможність;
- надати повну та достовірну інформацію про майно, доходи та витрати боржника і членів його сім`ї;
- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і кредиторами при його погодженні.
Кодекс України з процедур банкрутства встановлює низку процесуальних запобіжників задля запобігання недобросовісному використанню процедур неплатоспроможності фізичних осіб.
Зокрема, відповідно до пунктів 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ, провадження у справі може бути закрите у разі:
- ненадання боржником повної та достовірної інформації про майно, доходи і витрати себе та членів сім`ї;
- приховування активів через їх передачу третім особам або членам сім`ї; 
- притягнення боржника до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.
Системне тлумачення цих норм свідчить, що право на відновлення платоспроможності та списання боргів належить лише добросовісному боржнику, який сумлінно виконує обов`язки, не приховує майно та доходи, співпрацює з керуючим реструктуризацією та кредиторами, демонструє прагнення до компромісу щодо погашення заборгованості та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів для задоволення вимог кредиторів.
Своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника забезпечує об`єктивну оцінку його платоспроможності, дозволяє визначити обсяги майнових активів та сприяє погодженню сторонами плану реструктуризації боргів.
Верховний Суд у постановах від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 та від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 підкреслює, що суд зобов`язаний перевіряти наявність підстав для закриття провадження за частиною сьомою статті 123 КУзПБ та надавати їм належну правову оцінку.
Подання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника, який дозволяє суду та кредиторам оцінити можливості боржника щодо реструктуризації боргів та погашення вимог кредиторів. 
Верховний Суд у постановах від 22.12.2022 у справі № 916/1482/21 та від 03.08.2023 у справі № 926/2987-б/20 зазначив, що боржник має право подати уточнену декларацію, а достовірність поданої інформації оцінюється судом у процесі розгляду справи.
Суд також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, згідно з якою норми Кодексу України з процедур банкрутства не покладають на керуючого реструктуризацією обов`язку перевіряти виправлені декларації боржника. Інформація, зазначена у таких деклараціях, підлягає оцінці судом і використанню при подальшому розгляді справи.
Відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ, суд може закрити провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, іншої сторони у справі або з власної ініціативи у випадку, якщо боржник у декларації про майновий стан вказав неповну або недостовірну інформацію щодо майна, доходів чи витрат себе та членів сім`ї і не надав виправлену декларацію протягом семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією.
Водночас, певні неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність або закриття провадження у такій категорії справ, оскільки законодавцем наділено боржника можливістю усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації.
Норма частини сьомої статті 123 КУзПБ передбачає безумовну відповідальність боржника за дії, які можуть завдати шкоди кредиторам, і не залежить від з`ясування його мотивів.
Розширене коло ініціаторів її застосування та відсутність процесуальних обмежень щодо реалізації цієї норми на будь-якому етапі справи забезпечують невідворотність наслідків у випадку очевидно недобросовісної поведінки боржника.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20, де зазначено, що господарський суд зобов`язаний перевіряти обставини, які можуть бути підставою для закриття провадження за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, давати їм юридичну оцінку та відображати це у судовому рішенні.
Таким чином, перелік підстав для закриття провадження за частиною сьомою статті 123 КУзПБ слід розглядати як вичерпний лише у контексті застосування передбачених нею обмежувальних наслідків для очевидно недобросовісного боржника.
Суд зазначає, що закриття провадження у справі є формою завершення судового розгляду без прийняття рішення по суті справи через виявлення після відкриття провадження таких обставин, з якими закон пов`язує неможливість її судового розгляду.
Окрім виконання плану реструктуризації боргів боржника, у інших випадках за Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства, закриття провадження у справі під час судової процедури реструктуризації боргів не може вважатися очікуваним процесуальним рішенням для боржника з огляду на "добровільність банкрутства" фізичної особи та основну мету цього провадження - соціальну реабілітацію добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.
Як вбачається із заяви про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , ТОВ "Глянс" зазначає про відчуження боржником у 2020 році майна третім особам на загальну суму 2 767 250,50 грн та не відображення цих обставин у відповідних деклараціях про майновий стан за 2020 рік. Дані обставини , на його думку, встановлені рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.11.2023 у справі №918/649/23.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.11.2023 у справі №918/649/23 задоволено позов ТОВ "Глянс" до ОСОБА_1 , про стягнення 2 632 210,64 грн. Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Глянс" 2 632 210,64 грн та 39 167,29 грн судового збору.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.11.2023 у справі № 918/649/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 22.11.2023 у справі № 918/649/23 залишено без змін.
При цьому, судами у даній справі встановлено, що договори, на які посилається позивач у цій справі, є неукладеними, правовідносини сторін з приводу перерахування грошових коштів в розмірі 2 632 210,64 грн підпадають під правове регулювання ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України, відтак відповідач зобов`язаний повернути позивачу безпідставно набуті грошові кошти.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що у справі № 918/649/23 ТОВ "Глянс" заперечував реальність поставки товару, в той же час, вимагає декларування боржником спірної суми від відчуження майна тертій особі у даній справі.
Таким чином суд приходить до висновку, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.11.2023 у справі №918/649/23, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господаського суду від 07.02.2024 будь-яких обставин, пов`язаних із безоплатним відчуженням боржником майна третім особам на суму 2 767 250,50 грн, не встановлено, так само як і ТОВ "Глянс" не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин; відсутні такі докази і в матеріалах справи.
Відповідно до принципу preclusion of re-litigation (преюдиційне значення судових рішень), рішення Господарського суду Рівненської області від 22.11.2023 у справі №918/649/23 має преюдиційне значення і повторна перевірка факту не здійснення поставки товару, який уже був досліджений та встановлений судом, не є необхідною (постанова Верховного Суду від 07.12.2023 у справі № 916/2583/21).
Аналіз пункту 11 частини третьої статті 116, пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ свідчить, що законодавець визначив певну послідовність дій учасників у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а саме:
- боржник подає суду декларації;
- керуючий реструктуризацією перевіряє надані боржником декларації та виявляє наявність у них неповної та/або недостовірної інформації, а у випадку підтвердження такого факту за результатом перевірки повідомляє боржника у формі відповідного звіту;
- отримавши звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій, боржник упродовж семи днів (з дати отримання звіту) має право подати суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї з урахуванням наданих керуючим реструктуризацією зауважень.
Отже, керуючий реструктуризацією здійснює перевірку декларації боржника, оформлює висновки за результатами проведеної перевірки та, у разі виявлення ним неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, обов`язково її доводить до відома боржнику, у результаті чого в останнього виникає право виправити декларацію у строк встановлений законом.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.02.2024 керуючим реалізацією був підготовлений та направлений на адресу боржника та кредиторів звіт про перевірку декларації про майновий стан боржника від 26.12.2023, згідно з яким були виявлені неточності/розбіжності, а саме: у п. 23 декларації за 2020 рік не зазначено про земельну ділянку, кадастровий номер 6125887500:01:001:0122, площею 1,1023 га, яка належить батькові боржника ОСОБА_3 , хоча в 2021, 2022, 2023 роках вказана земельна ділянка зазначалася; у п. 40 декларацій за 2020, 2021, 2022, 2023 роки не зазначено транспортний засіб YAMAXA GEAR 49 1999 р.в., який належить батькові боржника ОСОБА_3 ; у декларації за 2023 рік сукупна сума доходів боржника (в графі заробітна плата) зазначена в розмірі 1 373 411 грн, проте загальний розмір повинен становити 1 397 854,22 грн; у декларації за 2023 рік сукупна сума доходів членів сім`ї (в графі заробітна плата) зазначена в розмірі 93 659,00 грн, тоді як така сума мала становити 98 860,39 грн.
07.03.2024 боржником долучено до матеріалів справи уточнені декларації про майновий стан за 2020-2023 роки із врахування звіту арбітражного керуючого про перевірку декларації від 29.02.2024.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що питання достовірності даних, відображених у деклараціях боржника, були предметом дослідження та відображенні в ухвалі Господарського суду Рівненської області від 17.02.2025 у справі № 198/1354/23, яка залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 та постановою Верховного суду від 02.10.2025.
Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що задекларовані доходи ОСОБА_1 не враховують обов`язкових відрахувань для сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , визначених рішенням Господарського суду Рівненської області від 03.06.2024 у справі № 918/1354/23 (918/331/24).
Оскільки процедура реструктуризації є необхідною для створення боржнику реальних умов погашення заборгованості з урахуванням його об`єктивних фінансових можливостей, збереження частини доходу на задоволення побутових потреб, а також можливості часткового списання кредиторських вимог, з урахуванням значного розміру визнаних грошових вимог кредиторів (загальна сума 4 977 749,55 грн), обмеженості поточних доходів боржника, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Суд також враховує, що боржник подавав проєкти планів реструктуризації боргів та активно співпрацює з керуючим реструктуризацією, однак відсутність взаєморозуміння між між боржником та окремими кредиторами ускладнює конструктивний діалог і перешкоджає досягненню взаємовигідних домовленостей та як наслідок неможливість вирішення питання про затвердження плану реструктуризації боргів та переходу до наступної процедури без вирішення наявних спірних питань.
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що доводи, викладені ТОВ "Глянс" у заяві про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для її задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді заяви.
Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Рівненської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.
Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глянс" залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року у справі №918/1354/23 залишити без змін. 
3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "06" березня 2026 р.

Головуюча суддя Коломис В.В. 

Суддя   Саврій В.А. 

Суддя   Миханюк М.В.