Справа № 278/5861/25
2-а/296/14/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року	м.Житомир	

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: 
головуючої судді Пилипюк Л. М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
В С Т А Н О В И В:
26 грудня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира за підсудністю з Житомирського районного суду Житомирської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Глєбова А. В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позовна заява подана позивачем через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд».
Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31 грудня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
06 січня 2026 року на виконання вимог ухвали від 31 грудня 2025 року від позивача до суду надійшла позовна заява з усуненими недоліками.
Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постановою інспектора відділу поліції № 1 (м. Житомир) Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області капітана поліції Глєбова А. В. серії ЕНА № 6100192 її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 порушила підпункт е) п.8.7.3. Правил дорожнього руху.
Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відеозапис не підтверджує факту правопорушення; на відеозаписі зафіксовано лише виїзд автомобіля з ділянки зі світлофором на заборонний сигнал світлофора, однак відеозапис не містить кадрів моменту в`їзду автомобіля на цю ділянку (переїзд стоп-лінії), а саме цей момент є визначальним згідно з: п.8.7.3(e) Правил дорожнього руху (обов`язок водія зупинитися при заборонному сигналі застосовується перед знаком стоп-лінія/світлофор, а не при виїзді).
На переконання позивача, суб`єкт владних повноважень не довів, що саме в момент в`їзду на перехрестя світлофор подавав заборонний сигнал. Крім того, згідно з п.8.11 ПДР, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
Також позивач зазначає, що на відеозаписі не видно моменту в`їзду на ділянку зі світлофором; не видно стоп-лінії; не видно синхронно фази світлофора та руху автомобіля; відсутня інформація про швидкість руху автомобіля і можливість зупинитися перед стоп лінією без застосування екстреного гальмування; номер автомобіля не ідентифіковано.
На підставі наведеного позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі 06 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира від 07 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі та призначено судове засідання у відповідності до вимог ч. 1 ст. 286 КАС України. 
27 січня 2026 року до суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є оскаржувана постанова та відео-докази, що долучені позивачем до матеріалів позову. Представник відповідача також зазначає, що 06 листопада 2025 о 21:43:08 в селі Зарічани по шосе Сквирське 6 км, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки NISSAN ROGUE AM9117EA та здійснила проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «е» ПДР України. Відеозаписи з нагрудної камери поліцейських вбачається, що позивачка не заперечувала порушення нею Правил дорожнього руху, жодних зауважень та клопотань, не заявляла. На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.
Позивач та представник відповідача письмово заяви про розгляд справи без їхньої участі. За наявності згоди учасників процесу суд постановляє ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.
Дослідивши наявні в справі докази, враховуючи доводи та аргументи сторін, суд установив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Суд установив, що постановою серії ЕНА № 6100192 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі від 06 листопада 2025 року, яка складена інспектором відділу поліції № 1 (м. Житомир) Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Глєбовим А. В., водія транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. 
Відповідно до змісту вищевказаної постанови 06 листопада 2025 року о 21 год. 43 хв. у с. Зарічани, шосе Сквирське, 6 км, водій ОСОБА_1 здійснила проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушила п. 8.7.3 е) Правил дорожнього руху.
У графі 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додаються: відеозапис з нагрудного портативного відеореєстратора № 858 261.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 8.7.3 е) Правил дорожнього руху червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з частиною 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд зазначає, що відповідачем до відзиву на позовну заяву не надано відеозапису, який зазначено додатком до оскаржуваної постанови.
Разом з тим, суд дослідив відеозаписи, які надані позивачем до позовної заяви.
Відеофайл91ссс146426fe6e3f899e24039c25dbc містить інформацію про порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оголошення та вручення позивачу примірника оскаржуваної постанови.
Відеофайл, який з відеореєстратора автомобіля працівників поліції, не підтверджує факт проїзду позивачем на заборонний сигнал світлофора. З наданого відеофайлу вбачається, що один із автомобілів (без чіткого відображення номерного знаку, ідентифікувати який неможливо) проїжджає регульоване перехрестя на червоний сигнал світлофора в зустрічному напрямку по відношенню до автомобіля поліцейського, після чого останній здійснює розворот і слідує за ймовірним порушником Правил дорожнього руху. 
Суд зазначає, що з вказаного відеодоказу неможливо достовірно встановити, що ОСОБА_1 проїхала регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора. Жодного доказу, який би фіксував вчинення ОСОБА_1 п. 8.7.3 е) Правил дорожнього руху, в справі немає.
В адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Суд зазначає, що не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки така постанова за своєю природою є результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення після збору та дослідження доказів вчинення такого правопорушення.
Суд відхиляє покликання представника відповідача на наявність відеодоказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки такий відеодоказ не містить фіксування факту порушення позивачем Правил дорожнього руху.
Візуальне спостереження працівника поліції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не зафіксоване у встановленому Законом порядку, зокрема, шляхом складання схем, планів місця вчинення правопорушення, здійснення повної та безперервної відео чи фотофіксації тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Таким чином, в межах адміністративних прав щодо оскарження правомірності рішень суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доведення правомірності свого рішення та подавати на підтвердження цього всі можливі докази. В такий же спосіб законодавство закріплює презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, яку останній має спростувати, застосовуючи всі можливі процесуальні механізми.
Однак в межах даної справи відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а судом з наявних матеріалів справи не встановлено жодних обставин, що свідчили б про зворотне. На основі цього суд також приходить до висновку, що відповідачем не спростовано презумпцію, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України та не доведено правомірність свого рішення, а отже, з урахуванням також вищенаведених обставин та положень законодавства, таке рішення підлягає скасуванню.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що за результатом розгляду справ суд дійшов висновку про задоволення позову, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору в розмірі 605,60 гривень.
Керуючись ст. 2, 5-10,20,44,47,48,241,243-246, 268, 271, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА № 6100192 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06 листопада 2025 року, яка складена інспектором відділу поліції № 1 (м. Житомир) Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області Глєбовим Андрієм Валентиновичем, та якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Корольовського районного суду
міста Житомира        Лілія ПИЛИПЮК