Справа № 463/6703/23
Провадження № 2/463/72/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі головуючого судді Головатого Р.Я.
з участю секретаря судових засідань Афанасьєва Д.С.
представника позивача ОСОБА_1     ОСОБА_2 
представника відповідачаПрАТ «Львівобленерго» Гавенка О.Б.
представника відповідача ТОВ «Львівенергозбут» Мицак І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, зобов`язання відшкодувати збитки та визнання неправомірним та скасування рішення про нарахування боргу, об`єднаною в одне провадження з цивільною справою за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

встановив:

04.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, 24.04.2024 уточнивши вимоги якої просить визнати неправомірними дії ПрАТ «Львівобленерго», які полягають у відключенні 27.04.2023 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від електропостачання; зобов?язати ПрАТ «Львівобленерго» відшкодувати кошти за повторне підключення квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до електропостачання, включаючи штрафні санкції за неправомірність відключення, інфляційні та інші види витрат; визнати неправомірним та скасувати рішення Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» щодо нарахування боргу у розмірі 14597 грн. 50 коп.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із сином та внуком. Усі троє мешканців є особами з інвалідністю II групи та отримувачами субсидій. Через необхідність підтримувати право на субсидію та очікуване зростання тарифів, родина роками подавала показники лічильника «із запасом» та здійснювала переплату. При цьому з 2018 року інспектори жодного разу не проводили фотофіксацію приладу обліку, приймаючи дані лише в телефонному режимі, що суперечить встановленим стандартам.
У грудні 2022 року позивач письмово повідомила ПрАТ «Львівобленерго» про тимчасову відсутність мешканців у квартирі через війну та стан здоров`я, попросивши відтермінувати заміну лічильника. Попри це, відповідач, достеменно знаючи про відсутність людей, формально надсилав поштові повідомлення, які ніхто не міг отримати. В результаті, 27 квітня 2023 року без належного попередження та складання акту про недопуск було неправомірно припинено електропостачання.
Після заміни лічильника 1 травня 2023 року (показник 8486 кВт) відповідач провів безпідставний перерахунок. На основі попередніх завищених показників (700 кВт, які нібито свідчили про проходження лічильником «повного кола») було штучно сформовано борг у розмірі 14 597,50 грн. Таке нарахування є фізично неможливим, оскільки родина не могла спожити 7800 кВт за вказаний період, а сам лічильник на момент демонтажу не пройшов повного циклу.
Згідно з ПРРЕЕ та Кодексом комерційного обліку, відключення можливе лише за умови особистого вручення попередження або через 3 дні після отримання поштою. Оскільки власниця заздалегідь повідомила про відсутність, вважає дії оператора системи свідомим порушенням процедури. Крім того, відповідно до ст. 24 Закону України «Про електроенергетику», енергопостачальник має нести відповідальність у розмірі двократної вартості недовідпущеної енергії за період незаконного відключення.
Позовні вимоги щодо скасування боргу пред`явлені до ТОВ «Львівенергозбут», оскільки саме цей суб`єкт здійснює продаж енергії та формування рахунків, тоді як ПрАТ «Львівобленерго» є лише оператором системи розподілу. Відповідно до законодавства, розрахунки проводяться на основі даних комерційного обліку, які у даному випадку були сфальсифіковані або визначені з порушенням встановлених правил фотофіксації.
Ситуація ускладнилася тим, що у квітні 2024 року, попри триваючий судовий спір, ТОВ «Львівенергозбут» ініціювало примусове стягнення коштів. На підставі судового наказу приватним виконавцем було заблоковано та списано 17 989,60 грн з банківської картки сина власниці, ОСОБА_3 , що поставило родину осіб з інвалідністю, чий дохід складається лише з мінімальних пенсій, у критичне фінансове становище.
Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд визнати дії відповідачів протиправними, скасувати незаконне нарахування боргу та покласти на оператора системи витрати за повторне підключення, яке було оплачено споживачем внаслідок неправомірного відключення.
Ухвалою судді Гирича С.В. від 29.08.2023 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №463/6703/23.
03.10.2023 від ПрАТ «Львівобленерго» надійшов відзив на первісну позовну заяву та 08.07.2024 – відзив на уточнену позовну заяву, у яких останнє просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки доводи, які викладені Позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог, є неналежними, необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності, та спрямовані на створення в суду хибного уявлення стосовно фактичних обставини справи, не доводять законності вимог ОСОБА_1 , не підтверджуються жодними доказами.
Зазначає, що причиною припинення електропостачання 27.04.2023 став систематичний недопуск працівників до вузла обліку для заміни лічильника. Факт незабезпечення доступу зафіксовано Актом від 15.02.2023, після чого Позивачу було надіслано рекомендованим листом (трек-номер 7902100820179) повідомлення №203-07-702 від 16.02.2023 з пропозицією узгодити дату візиту. Оскільки доступ не був наданий і в резервну дату, 15.04.2023 було складено Акт про недопуск, який став законною підставою для подальшого відключення, що відбулося з суворим дотриманням вимог ПРРЕЕ, ККОЕЕ та Кодексу систем розподілу. 17.04.2023 Позивачу було направлено офіційне Попередження №203-07-17 про припинення розподілу енергії, що підтверджується поштовим реєстром. Про правомірність дій відповідача свідчить і той факт, що вже 01.05.2023 Позивач забезпечила доступ до об`єкта, про що складено Акт №968345 про заміну лічильника. 
08.01.2024 від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, у якій остання просить задовольнити позовні вимоги повністю, а 14.06.2024 від ПрАТ «Львівобленерго» - заперечення, у якому останнє просить в задоволенні позовних вимог відмовити.
06.06.2024 ТОВ «Львівенергозбут» звернулося до суду із позовною заявою, 19.07.2024 уточнивши вимоги якої просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 14514 грн. 50 коп.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що правовідносини щодо постачання електричної енергії між ТОВ «Львівенергозбут», як постачальником універсальних послуг, та побутовими споживачами регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ). Відповідно до законодавства, договір про постачання енергії є публічним договором приєднання. Він вважається укладеним з моменту оплати рахунку, фактичного споживання ресурсів або підписання заяви-приєднання. Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідач ОСОБА_1 є власником цієї квартири, тому є споживачами послуг електропостачання та в силу вимог ст.7-9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.319, 322 ЦК України зобов`язані своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість спожитої електричної енергії. Розрахунковим періодом є календарний місяць, а оплата має бути здійснена протягом 10 робочих днів з моменту отримання рахунку, але не пізніше 20 числа наступного місяця. Датою оплати вважається день зарахування коштів на спеціальний рахунок постачальника.
Оскільки відповідачі свого обов`язку з оплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг систематично не виконують, за період з 01.05.2022 по 01.05.2023 утворилася заборгованість у розмірі 14 514 грн. 32 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, просить стягнути таку з відповідачів солідарно в судовому порядку.
При цьому, звертає увагу на те, що відсутність окремого письмового договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати фактично отримані послуги.
Ухвалою судді Мармаша В.Я. від 11.06.2024 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №463/4975/24, яку ухвалою від 19.07.2024 постановлено об`єднати в одне провадження зі справою № 463/6703/23, Об`єднаній справі присвоєно №463/6703/23 та передано таку для розгляду головуючому судді, в провадженні якого перебуває зазначена справа.
Крім цього, 09.07.2024 надійшов відзив на позовну заяву від ТОВ «Львівенергозбут», у якому останнє просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, оскільки ТОВ «Львівенергозбут» здійснює постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Побутовим споживачем за даною адресою є ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ; ЕІС-код точки обліку №62Z6453171309106. Дані факти не спростовані та не заперечуються позивачем.
ТОВ «Львівенергозбут» здійснює нарахування за спожиту електричну енергію за вище вказаним особовим рахунком згідно даних про обсяги спожитої/розподіленої електричної енергії визначені оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» виходячи з тарифів встановлених відповідними постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Порушуючи вимоги ст. 526 ЦК України, п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», пп. 1 п. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії», пп. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ, п. 5.10 та пп. 1 п. 6.2 Договору, ОСОБА_1 не було здійснено оплату за спожиту електричну енергію, що призвело до утворення заборгованості, тому вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, суперечать чинному законодавству, зокрема Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилам роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП 14.03.2018 року №312 із наступними змінами і доповненнями.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.07.2024 у справі №463/6703/23 (провадження №2/463/277/24 та №2/463/1321/24) головуючим визначено суддю Нора Н.В. 
Разом з тим, 28.08.2024 суддя Нор Н.В. подав заяву про самовідвід у розгляді вказаної справи, яка того ж дня ухвалою суду задоволена.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2024 матеріали вказаної справи передані на розгляд судді Головатому Р.Я.
Ухвалою від 10.09.2024 постановлено вказану справу прийняти до свого провадження, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання з повідомленням учасників справи 09.10.2024, яке неодноразово відкладалося, востаннє на 29.05.2025.
Ухвалою підготовчого засідання від 29.05.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 30.06.2025, яке за клопотанням учасників справи неодноразово відкладалося, востаннє на 04.02.2026.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 позовні вимоги останньої підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Львівобленерго» просив відмовити.
Представники відповідачів ПрАТ «Львівобленерго» та ТОВ «Львівенергозбут» в судовому засіданні просили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити з підстав, викладених у відзивах та запереченні ПрАТ «Львівобленерго», а позовні вимоги останнього задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_6 в останнє судове засідання не з`явилася, подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Відповідно до ч.2 ст.210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
З урахуванням наведеного, оскільки дата судового засідання узгоджувалась з присутніми в судовому засіданні 08.12.2025 учасниками справи, в тому числі і з представником відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_6 , відкладення розгляду справи виходить за межі строку, встановленого ЦПК України, тому беручи до уваги тривалість розгляду справи, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.
Частиною 2 статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії», передбачено, що Правила роздрібного ринку електричної енергії (затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312) (далі – ПРРЕЕ), Кодекс комерційного обліку електричної енергії (затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 311) (далі – ККОЕЕ) та Кодекс систем розподілу (затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 310) (далі – КСР) входять до переліку нормативно-правових актів, які визначають основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними.
Сторонами визнано та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 зареєстровані та проживають у цій квартирі.
Звертаючись до суду із позовними вимогами про визнання неправомірним відключення 27.04.2023 її квартири від електромережі та зобов`язання ПрАТ «Львівобленерго» відшкодувати витрати на повторне підключення, а також скасування нарахованого ТзОВ «Львівенергозбут» боргу у розмірі 14 597 грн. 50 коп., ОСОБА_1 посилається, зокрема на те, що такий обсяг споживання 7800 кВт (8486 кВт – 700 кВт) є фізично неможливим, а припинення електропостачання відбулося виключно з вини ПрАТ «Львівобленерго», що передбачає стягнення двократної вартості недовідпущеної електрики, оскільки ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про відключення, в той час як нею регулярно здійснювалась переплата за фактично спожиту енергію. 
Разом з тим, твердження ОСОБА_1 про відсутність належного повідомлення та необізнаність необхідності допуску працівників відповідача до вузла обліку спростовуються матеріалами справи. Так, 15.02.2023 працівниками ПрАТ «Львівобленерго» було складено Акт про незабезпечення доступу до вузла обліку за адресою: АДРЕСА_2 для проведення планових робіт (заміни лічильника). Керуючись п. 6.2.6 ККОЕЕ, 16.02.2023 на адресу ОСОБА_1 було скеровано Повідомлення № 203-07-702 про дату наступного відвідування (15.04.2023), що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень № 2053 (трек-номер 7902100820179). Згідно з ККОЕЕ, повідомлення вважається отриманим на третій день після подачі до поштового відділення.
Оскільки у визначену дату (15.04.2023) споживач повторно не забезпечив доступ до вузла обліку, Відповідачем-1 у присутності незаінтересованої особи ОСОБА_7 було складено Акт про недопуск відповідно до вимог п. 6.2.7 ККОЕЕ. Даний Акт став правовою підставою для припинення розподілу електричної енергії згідно з п. 11.5.2 Кодексу систем розподілу та п. 7.5 ПРРЕЕ. 17.04.2023 Позивачу було надіслано Попередження № 203-07-17 (трек-номер 7901831404453) про плановане відключення 27.04.2023, що відповідає встановленим строкам завчасного повідомлення споживача.
Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, всупереч принципу змагальності Позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів порушення з боку ПрАТ «Львівобленерго», в той же час такі доводи спростовуються тим, що ОСОБА_1 вже 01.05.2023, тобто через 4 дні після відключення звернулася для заміни лічильника, підтверджують факт визнання нею необхідності проведення робіт, доступ до яких раніше не надавався.
З урахуванням наведеного, оскільки позивачем не доведено, що припинення електропостачання 27.04.2023 було здійснено з порушенням норм спеціального законодавства (Закону України «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ, ККОЕЕ та КСР), в той час як такі доводи спростовуються поданими ПрАТ «Львівобленерго» письмовими доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Крім цього, не вбачає суд і підстав для задоволення позовних вимог про зобов?язання ПрАТ «Львівобленерго» відшкодувати кошти за повторне підключення квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до електропостачання, включаючи штрафні санкції за неправомірність відключення, інфляційні та інші види витрат, оскільки такі є похідними від вищевказаних позовних вимог, в задоволені яких судом відмовлено.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про визнання неправомірним та скасування рішення щодо нарахування боргу у розмірі 14597 грн. 50 коп., суд зазначає наступне.
З 01.01.2019 року ТОВ «Львівенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Львівської області відповідно до ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії». Згідно з Постановою НКРЕКП №1268 від 26.10.2018 р., оператор системи розподілу (ПрАТ «Львівобленерго») передав Постачальнику дані про споживачів, зокрема щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 (особовий рахунок № НОМЕР_1 , ЕІС-код 62Z6453171309106).
Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання. Згідно з п. 7 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 р., він вважається укладеним шляхом оплати рахунка, фактичного споживання енергії або підписання заяви-приєднання. Умови такого договору базуються на Типовому договорі, затвердженому Регулятором, та оприлюднені на офіційному сайті Постачальника.
Відповідно до п. 4.12 та п. 5.1.2 ПРРЕЕ, розрахунки здійснюються виключно на підставі даних, отриманих від адміністратора комерційного обліку (ПрАТ «Львівобленерго»). Саме оператор системи зобов`язаний приймати покази лічильників та формувати обсяги споживання. ТОВ «Львівенергозбут» не є уповноваженим суб`єктом для визначення обсягів енергії, а лише використовує отримані дані для фінансових нарахувань.
Порядок передачі сертифікованих даних регулюється п.п. 9.14.1-9.14.3 Кодексу комерційного обліку. Згідно з п. 3.5 Договору про надання послуг з розподілу, визначений оператором обсяг є підставою для взаєморозрахунків. У разі виникнення розбіжностей щодо кількості спожитих кВт·год, вони мають вирішуватися з оператором системи розподілу (ПрАТ «Львівобленерго») у порядку, визначеному Кодексом або судом.
Остаточна сума до сплати визначається Постачальником шляхом множення отриманого обсягу на тарифи, встановлені відповідними Постановами НКРЕКП. Згідно з Правилами, оплата має вноситися споживачем не пізніше 20 числа наступного місяця. Таким чином, на постачальнику лежить лише відповідальність за правильність застосування тарифу.
В той же час обґрунтування позовних вимог не містить посилання на неправильність застосування ТОВ «Львівенергозбут» тарифів, а тому відсутні підстави вважати рішення останнього неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.
Більше того, як вбачається з відзиву ТОВ «Львівенергозбут» жодних рішень щодо нарахування боргу у розмірі 14 597,50 грн. ним не приймалося, а позивачем всупереч вимогам принципу змагальності жодних доказів на підтвердження вказаної обставини суду не представлено.
Необґрунтованими є і доводи ОСОБА_1 про те, що обсяг споживання 7800 кВт (8486 кВт – 700 кВт) є фізично неможливим, оскільки обсяг споживання при зазначених показниках становить 2213 кВт (=9999-8486+700), а не 7800 кВт.
З урахуванням наведеного, оскільки в ході розгляду справи доводи ОСОБА_1 , викладені в обґрунтування позовних вимог про визнання неправомірним та скасування рішення ТОВ «Львівенергозбут» щодо нарахування боргу у розмірі 14597 грн. 50 коп. не знайшли свого підтвердження, суд приходить до висновку, що такі задоволенню також не підлягають.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Львівенергозбут» про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 14514 грн. 50 коп., суд виходить з наступного.
Як зазначалося вище правовідносини щодо постачання електричної енергії між електропостачальником універсальної послуги (електропостачальником) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. № 312 із змінами та доповненнями (далі - Правила).
Відповідно до п.1.1.1 Правил ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» є юридичною особою приватного права, яка створена на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» при здійсненні заходів з відокремлення, з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам та здійснює постачання електричної енергії побутовим споживачам на умовах договорів про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг.
ТзОВ «Львівенергозбут» як постачальник універсальних послуг постачає електричну енергію побутовим та малим непобутовим споживачам на території Львівської області з 01.01.2019.
Згідно з п. п. 3.1.5., 3.1.7., 3.2.5. Правил, договір між електропостачальником та споживачем універсальної послуги укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним на умовах комерційної пропозиції, опублікованих електропостачальником на офіційному веб-сайті.
Відповідно до п. 7 постанови НКРЕКП вказаний договір укладається шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії або підписання заяви-приєднання до умов цього договору.
Сторонами визнано та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 зареєстровані та проживають у цій квартирі.
За вказаною адресою у Центральному центрі обслуговування клієнтів (Центральний ЦОК) ТОВ «Львівенергозбут» зареєстрований побутовий споживач та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Оскільки відмови від приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг споживачем подано не було, відповідачі електричну енергію фактично споживають, а тому вважаються такими, що приєдналися до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції №1, яка є Додатком 2 до цього Договору, що розміщені на офіційному веб-сайті позивача.
Відповідно до п.2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Пункт 6.2 Договору визначає зобов?язання Споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов?язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.
Згідно з Комерційною пропозицією розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць.
Рахунок (платіжний документ) надається на початку періоду наступного за розрахунковим. Оплата здійснюється протягом 10 робочих днів від дати отримання рахунку, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється шляхом повної оплати вартості електроенергії за показами засобу обліку.
Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії.
Відповідно до пп.2. п.5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Пунктом першим частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.2 ст.7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
При цьому, згідно з п.6 ч.1 ст.1 вказаного Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово- комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
При цьому, як зазначав Верховний Суд, законом встановлено обов`язок споживача оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. При цьому навіть відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова ВС 23.05.2018 року у справі № 216/5756/15-ц).
Оскільки позивач здійснює постачання електричної енергії до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач ОСОБА_1 та у якій зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , то остання повинні оплачувати за отриману електроенергію.
В той же час, з представленого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі плату за спожиту електричну енергію не вносили, внаслідок чого за період з 01.05.2022 по 01.05.2023 утворилась заборгованість в сумі 14514 грн. 32 коп.
З огляду на те, що відповідачами не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомостей про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ.
Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачі, будучи споживачами послуг, які надаються позивачем, зобов`язані оплачувати такі, однак вказаного обов`язку не виконують, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.
Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.242, 243) судові витрати, що становлять 3028 грн. судового збору, по 757 грн. з кожного.
Керуючись ст.12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 293, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, зобов`язання відшкодувати збитки та визнання неправомірним та скасування рішення про нарахування боргу відмовити.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 14514 грн. 32 коп. (чотирнадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень тридцять дві копійки).
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» по 757 грн. (сімсот п`ятдесят сім гривень) судових витрат з кожного.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач за первісним позовом (відповідач за об`єднаним позовом): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ;
Відповідачі за первісним позовом (позивачі за об`єднаним позовом): Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго», місцезнаходження: 79026, Львівська обл., м.Львів, вул.Козельницька, 3, код ЄДРПОУ 00131587;
Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Шевченка, 1, код ЄДРПОУ 42092130;
Відповідачі за об`єднаним позовом: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 ,
Повне судове рішення складено 16.02.2026.

Суддя: Р.Я. Головатий