Справа № 523/19829/24
Номер провадження № 2/521/352/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі: 
головуючого судді – Ганошенка С.А.,
за участю секретаря судового засідання – Папінян В.В., 
розглянувши у порядку загального позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач 03.12.2024 року звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2024 року справу передано за підсудністю до Хаджибейського районного суду м. Одеси. 
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 року справу розподілено судді Ганошенку С.А., який отримав справу 08.01.2025 року.
Ухвалою суду від 08.01.2025 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (Код ЄДРПОУ 23494714, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості, призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін з призначенням підготовчого судового засідання на 03 лютого 2025 року.
Позов обґрунтований наступним чином, 19.10.2021 року ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), (надалі Позичальник), уклав з АТ «АЛЬФА БАНК», (надалі – Банк), угоду про надання споживчого кредиту № 509999112 (надалі – Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором становить 1 367 652,10 гривень.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), (надалі Поручитель), уклала з АТ «АЛЬФА БАНК» договір Поруки до договору №509999112-П. (надалі – договір Поруки). Відповідно до умов договору Поруки, Поручитель поручився за виконання Боржником обов`язків, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому (копія договору Поруки додається). Згідно п. 3.1. Боржник та Поручитель відповідають перед Банком за порушення обов`язків, перелічених у статті 2 цього Договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. У відповідності до п. 3.2. договору Поруки, передбачена статтею 3.1. цього Договору відповідальність Поручителя наступає у випадку, якщо Боржник допустить Прострочення виконання будь-якого з обов`язків за Кредитним договором. 
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» затверджено рішення про зміну найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
З метою досудового, врегулювання спору, на адресу позичальника направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимогу залишено Відповідачем-1 без реагування. Тобто, Відповідач-1 свідомо не скористався своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за Кредитним договором. Також, з метою досудового, добровільного врегулювання спору, на адресу поручителя направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимогу залишено Відповідачем-2 без реагування. Тобто, Відповідач-2 свідомо не скористався своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за Кредитним договором.
Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02.09.2023р. заборгованість за Кредитним договором складає 1 367 652,10 грн. з яких:
-заборгованність у сумі 934 176,64 грн. по тілу кредиту;
-заборгованність у сумі 433 475,46 грн. по відсотках, які просить позивач стягнути з відповідачів, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутись з позовом до суду. 
24.09.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Міхальової Ю.О. через підсистему “Електронний суд” надійшов Відзив на позовну заяву, в якому вона просила у задоволенні позовних вимог АТ «СЕНС БАНК» про стягнення заборгованості у сумі 1367652,10 грн. - відмовити в повному обсязі. У Відзиві представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Міхальова Ю.О. зазначає, що відповідач позов не визнає, вважає вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню. Стверджує, що у зв`язку із обставинами (повномасштабне вторгнення рф ІНФОРМАЦІЯ_4 , народження третьої дитини та тимчасове безробіття) ОСОБА_1 , вплинули на виконання ним кредитних зобов`язань за кредитним договором №509999112 від 19 жовтня 2021 року, та наміри врегулювати питання виникнення заборгованості за кредитним договором №509999112 від 19.10.2021 року та дії в напрямку найшвидшого найоптимальнішого вирішення питання для обох сторін. Також, відповідач у відзиві не погодився із сумою судового збору, яка стягується обгрунтовує це тим, що Законом України “Про судовий збір” визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову в даному випадку 1367652,1 грн, а 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн, а 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить (350 х 3028 грн. дорівнює 1059 800 грн), про те, судовий збір за подання даної позовної заяви сплачений позивачем становить - 20514,78 грн.
Ухвалою суду від 07.10.2025 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 грудня 2025 року.
07.10.2025 року від представника позивача Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. 
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Дмітрієв В.П. у судовому засіданні, призначеному на 19.03.2026 року, заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у Відзиві на позовну заяву. 
Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно рішення від 12.08.2022 року, було прийнято рішення загальними зборами акціонерів Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» затвердженого про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб – 30.11.2022 року.
З огляду на вище викладене, Акціонерне Товариство «СЕНС БАНК» є новим найменуванням позивача Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК».
Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 19.03.2026 року. 
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до наступних висновків що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 19.10.2021 року ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), (надалі Позичальник), уклав з АТ «АЛЬФА БАНК», (надалі – Банк), угоду про надання споживчого кредиту № 509999112 (надалі – Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит у сумі 1000000 (один мільйон), 00 грн., а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором становить 1 367 652,10 гривень, згідно із Розрахунком заборгованості що наявний у матеріалах справи. 
19.10.2021 року ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), (надалі Поручитель), уклала з АТ «АЛЬФА БАНК» договір Поруки до договору №509999112-П. (надалі – договір Поруки). Відповідно до умов договору Поруки, Поручитель поручився за виконання Боржником обов`язків, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому (копія договору Поруки додається). Згідно п. 3.1. Боржник та Поручитель відповідають перед Банком за порушення обов? язків, перелічених у статті 2 цього Договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. У відповідності до п. 3.2. договору Поруки, передбачена статтею 3.1. цього Договору відповідальність Поручителя наступає у випадку, якщо Боржник допустить Прострочення виконання будь-якого з обов`язків за Кредитним договором. 
19.10.2021 року підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту № 509999112 від 19.10.2021 року, Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі – Угода). Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК», що укладений між ним та Банком. 
19.10.2021 року Банк прийняв пропозицію Відповідача на укладання угоди про надання кредиту № 509999112 від 19.10.2021 року, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Таким чином, 19.10.2021 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту № 509999112 від 19.10.2021 року, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», паспортом споживчого кредиту; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «АЛЬФА-БАНК» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК», із наступними основними умовами: 
-тип кредиту – «споживчі цілі»; 
- сума кредиту – 1000000 (один мільйон),00 грн.;
- процентна ставка – 31,00 % річних;
- тип ставки – фіксована; 
- строк кредиту – 60 місяців; 
-дата повернення кредиту – 19.10.2026 року; 
-для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № НОМЕР_3 , відкритий у Банку. Порядок повернення кредиту – частинами, згідно із графіком платежів.
19.10.2022 року Позичальник кредит отримав, що підтверджується випискою по рахунку кредитного договору № 509999112 від 19.10.2021 року.
Проте позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Загальна заборгованість згідно із договором № 509999112 від 19.10.2021 року станом на 02.08.2023 року становить 1367652,10 грн., з яких: прострочене тіло кредиту – 934176,64 грн., і по відсотках за користування кредитом – 433475,46 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), (надалі Поручитель), уклала з АТ «АЛЬФА БАНК» договір Поруки до договору №509999112-П. (надалі – договір Поруки). Відповідно до умов договору Поруки, Поручитель поручився за виконання Боржником обов`язків, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому (копія договору Поруки додається). Згідно п. 3.1. Боржник та Поручитель відповідають перед Банком за порушення обов`язків, перелічених у статті 2 цього Договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. У відповідності до п. 3.2. договору Поруки, передбачена статтею 3.1. цього Договору відповідальність Поручителя наступає у випадку, якщо Боржник допустить Прострочення виконання будь-якого з обов`язків за Кредитним договором.
Відповідно до умов Договору поруки, Поручитель поручається за виконання Боржником умов Кредитного договору власними коштами.
Відповідно до умов Договору поруки, у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором Поручитель разом з Відповідачем 1 солідарно відповідає перед Позивачем у повному обсязі зобов`язань, передбачених Кредитним Договором. У зв`язку з невиконанням Боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, у Кредитора виникло право задовольнити свої вимоги також і за рахунок Поручителя.
Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
У відповідності до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з приписами статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.
Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
За таких обставин, кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі, чи частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не має права пред`явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 зі справи № 6-511цс15 та від 11.11.2014 зі справи № 919/699/13).
В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, заперечень щодо правильності якого відповідачами не заявлено.
Відповідно до ч. 1 ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У відповідності до положень ст. 525ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою.
За частиною 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд приходить до висновку, що в порушення умов договору ОСОБА_1 , позичальник, зобов`язання, передбачені договором № 509999112 від 19.10.2021 року належним чином не виконав, крім того, як вбачається з матеріалів справи 19.10.2021 року ОСОБА_2 було також укладено договір поруки між позивачем та АТ «АЛЬФА-БАНК», відповідно до якого вона зобов`язувалася у разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 , зобов`язань за кредитним договором виконати зобов`язання перед банком.
З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
В матеріалах справи відсутні докази того, що заборгованість відповідачами на час розгляду справи, сплачена частково або у повному обсязі.
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.
За змістом вказаних норм, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, положення зазначених норм права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Таким чином, оскільки рішення суду зводиться до сплати грошей, то це є грошовим зобов`язанням.
Згідно із ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідного звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). 
Виписка з банківського рахунку є документом, що підтверджує факт видачі коштів. Це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5. 
Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц. 
Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 02.08.2023 року загальний розмір заборгованості становив 1367652,10 грн., яка складалась з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 934176,64 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом 433475,46 грн.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 року № 15-рп/2002 визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист. 
Позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової. 
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 22.07.2020 року в справі № 210/1504/13-ц, від 03.12.2020 року в справі № 569/16767/16-ц, від 07.12.2022 року в справі № 953/1904/20, від 22.02.2023 року у справі № 159/36087/15-ц. 
Банк направив позичальнику вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості в розмірі простроченого боргу. Відповіді на зазначену вимогу не надходило, порушення умов угоди позичальником не усунуті.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Стосовно аргументів та доводів відповідача, про той факт, що погіршення матеріального стану відповідача - ОСОБА_1 яке є прямим наслідком повномасштабного вторгнення рф та оголошенням воєнного стану в України, об`єктивно ускладнило для нього виконання зобов`язань за кредитним договором №509999112 від 19.10.2021 року, а також всі інші обставини які викладені у відзиві на позов, суд звертає увагу що згідно зі ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, враховуючи правовідносини, які виникли між сторонами, оцінюючи докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Щодо заперечень відповідача з приводу завищеного на його думку розміру судового збору, який сплатив позивач при подачі позову, суд зазначає про наступне.
Позивач зазначає, що поніс витрати передбачені згідно ч.4 Закону України “Про судовий збір” за подання позовної заяви у розмірі 1.5.відсотка ціни позову, а саме - 29 760, 75 коп. При цьому за сплату судового збору позивачем підтверджує меморіальним ордером №10177467 від 07.11.2023 року з якого вбачається, що судовий збір сплачено у розмірі - 20514, 78 грн., але ж ніяк суму у розмірі - 29 760, 75 коп. Законом України “Про судовий збір” визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову в даному випадку 1367652,1 грн., а 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн, а 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить (350 х 3028 грн. дорівнює 1059 800 грн). Відтак, виходячи з математичних розрахунків, судовий збір за подання даної позовної заяви становить у розмірі 20514,78 грн, який саме сплачений позивачем та підтверджується відповідною квитанцією.
З цього приводу суд, дослідивши матеріали справи та врахувавши доводи та заперечення відповідача, які викладені у відзиві щодо суми судового збору, яка підлягає стягненню зазначає про наступне.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу складає 3028,00 грн.
Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставки судового збору, розмір яких, з урахуванням прожиткового мінімуму, з 01.01.2025 року становить для юридичних осіб 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб від 3028,00 грн. до 1 059 800 грн.
Таким чином ціна позову становить (1,5% суми позову*3028,00/100%), що складає в цілому 20514,78 грн., та підтверджується меморіальним ордером №10177467 від 07.11.2023 року, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачів солідарно. 
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Отже, у силу ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, а тому з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід стягнути на користь АТ «СЕНС БАНК» у розмірі 20514,78 гривень сплаченого позивачем судового збору солідарно, що підтверджується меморіальним ордером № 10177467 від 07.11.2023 року по 10257(десять тисяч двісті п`ятдесят сім) гривень 39 коп. з кожного. 
У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь АТ «СЕНС БАНК» солідарно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 509, 510,524,526, 530, 549-551, 553,554, 610,611,633 634, 638, 1048-1050,1054-1056 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути солідарно з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та  ОСОБА_2  ( ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 100; Код ЄДРПОУ 23494714) заборгованість за кредитним договором №509999112 від 19.10.2021 року у розмірі 1 367 652,10 грн. 
Стягнути в рівних частках з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та  ОСОБА_2  ( ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 100; Код ЄДРПОУ 23494714) суму сплаченого судового збору в розмірі 20514 (двадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять) гривень 78 коп., по 10257(десять тисяч двісті п`ятдесят сім) гривень 39 коп. з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 23.03.2026 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО