Справа № 211/4472/25
Провадження № 2/211/248/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
іменем України

02 квітня 2026 року м. Кривий Ріг
Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Лебеженка В.О.,
за участю:
секретаря судового засідання – Строганової Е.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
Директор ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» - Наваренко В.Г. звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 29.04.2025 року, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 39557, 45 грн.; стягнути з відповідача судовий збір 3028 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу 9 200 грн. 00 коп.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 02.11.2016 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було підписано оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 24% річних. АТ «АЛЬФА-БАНК» прийняв пропозицію клієнта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК». ОСОБА_1 погодилась на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила її акцептування на укладення вказаного договору і приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на момент укладення договору. Крім того, клієнт була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту та погодилась з його умовами. Свої зобов`язання банк виконав належним чином, надавши ОСОБА_1 кредит в узгодженому розмірі, натомість позичальник покладені на неї обов`язки належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 20.12.2021 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 39557, 45 грн. 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» відступило (передало) на користь ТОВ «ФК«ЕЛІТ ФІНАНС» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором від 02.11.2016 у загальному розмірі вимог 39557, 45 грн. Позичальник наявну заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку не погашає, тому позивач, будучи дійсним кредитом, вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 21.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) (а.с.31).
Ухвалою суду від 24.11.2025 року відповідачу поновлено строк для подачі відзиву (а.с. 47-48).
Представник позивача ОСОБА_2 правом на участь у судовому засіданні не скористався, через модуль підсистеми «Електронний суд» направив до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подала. Причини неявки суду не відомі.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку.
02.11.2016 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом оформлення оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами договору банк надав позичальникові споживчий кредит за метою для особистих потреб, за типом «кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії» у максимальній сумі кредиту (кредитної лінії) 200000 грн. Сума доступного ліміту на момент укладення оферти 2550, 00 грн. За користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за фіксованою ставкою 24% річних.
Підписанням оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії ОСОБА_1 дала свою згоду на те, що вона разом із запропонованими банком Умовами та правилами надання банківських послуг, Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК», затвердженим розпорядженням банку, з усіма змінами та доповненнями, складають кредитний договір, який по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України.
Цього ж дня ОСОБА_1 було підписано акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 02.11.2016 року. Крім того, позичальник ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена із паспортом споживчого кредиту, який містить детальний розпис умов кредитування, складових загальної вартості кредиту та Графіком платежів.
Таким чином, між сторонами виникли правовідносини стосовно виконання відповідачем умов укладеного кредитного договору. У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань та їх розмір.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти.
У силу ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором від 02.11.2016 року виконав належним чином, надавши ОСОБА_1 кредит в обумовленому розмірі шляхом зарахуванням на емітовану банком та видану позичальникові кредитну картку MasterCard Debit World (рахунок № НОМЕР_1 ), що слідує з виписки по особовому рахунку позичальника (а.с. 16-24). Крім того, виписка з банківського рахунку позичальника містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.
Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Судовим розглядом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконувала належним чином, що обумовило виникнення заборгованості станом на 20.12.2021 року у загальному розмірі 39557 грн. 45 коп. Заявлену суму суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості, з яким суд погоджується, оскільки він не викликає сумнівів в його достовірності та належності як доказу. Власного контррозрахунку відповідач суду не надала.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У даній справі позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, як і презумпція правомірності його не спростована.
20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №4, за умовами якого АТ «АЛЬФА-БАНК» відступило на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №631363801 від 02.11.2016 року, укладеним з ОСОБА_1 , а відповідно ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. Факт відступлення прав вимоги підтверджується копією договору факторингу, актом приймання-передачі реєстру боржників від 20.12.2021 року до договору факторингу, платіжним дорученням №34291 від 20.12.2021 року про внесення плати на користь фактора, а також витягом з реєстру, де вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 02.11.2016 року у загальному розмірі вимог 39557 грн. 45 коп. (а.с. 8-15).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Враховуючи, що АТ «АЛЬФА-БАНК» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед ОСОБА_1 виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність звернення до суду. Установивши, що ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором від 02.11.2016 рокуу, жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заборгованості матеріали справи не містять, тому суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» боргу у сумі 39557 грн. 45 коп.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с.1).
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.
Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
03.07.2024 року між адвокатом Литвиненко О.І. та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір про надання правничої допомоги (далі – Договір) (а.с. 26-27).
Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг від 03.07.2024 року за Договором адвокатом Литвиненко О.І. надано такі послуги: 1) первинна консультація – 0, 5 год. – 1000 грн.; правовий аналіз наявних документів у замовника по справі – 2 год. – 4000 грн.; підготовка позовної заяви – 2, 1 год. – 4200 грн. Вартість наданих адвокатом послуг всього склала 9200 грн. (а.с. 13).
Відповідно до платіжної інструкції №4926 від 01.10.2024 року позивачем ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за оплату послуг згідно договору про надання правничої допомоги від 03.07.2024 року було сплачено адвокату Литвиненко О.І. 9 200 грн. (а.с. 28).
З урахуванням вище викладеного, проаналізувавши наведений детальний опис наданих ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» адвокатом Литвиненко О.І. послуг, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді суд враховує вимоги, з якими позивач звернувся до суду; складність справи; вартість послуг адвоката у справі, визначених в розмірі 9200,00 грн., розумності їхнього розміру, необхідність таких витрат для даної справи, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги, а тому уважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 5000 грн., що відповідає критерію реальності наданих адвокатом послуг.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором від 02.11.2016 у розмірі 39557 грн. 45 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 40340222, юридична адреса: м. Київ, вул. Солом`янська, буд.2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Лебеженко