Справа №676/9446/25
Номер провадження 2/676/1586/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року 
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді - Пилипенко І.О.,
за участю секретаря судового засідання - Райтаровського В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області впорядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ТзОВ «Цикл Фінанс» звернувся доКам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.10.2018 року між акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2021092481, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 14999,00 грн. з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами в розмірі 0,01% щомісячно, строком до 23.10.2020 року. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 7214,43 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7213,57 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 0,86 грн.
21.05.2021 року між ТзОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТзОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 21/5/21, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Укрфінанс Груп» відступив права вимоги до відповідача за кредитним договором № 2021092481 від 23.10.2018 року, продукт (POS), укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, відповідно до Договору факторингу № 21/5/21 від 21.05.2021 року, укладеного між ТзОВ «Цикл Фінанс» та ТзОВ «ФК «Укрфінанс Груп» наступні права вимоги, які були ним набуті на підставі Договору факторингу № 437/ФК/-20 від 11.12.2020 року, укладеним між ТзОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТзОВ «Діджи Фінанс», які були раніше відступлені по договору № 11/2/20 від 11.12.2020 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ТзОВ «Діджи Фінанс».
На дату звернення ТзОВ «Цикл Фінанс» до суду заборгованість за кредитним договором становить 7214,43 грн. Вказану суму, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. представник позивача просить стягнути з відповідача на свою користь. У зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 17.12.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представник позивача Жабченко Т.М. в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. 
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, в тому числі оголошенням на сайті суду.
За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.279 ЦПК України.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. 
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав
Судом встановлено, що 23.10.2018 року між акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2021092481. 
Вказаний кредитний договір містить підпис відповідача ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останньому достовірно було відомо про умови кредитування та зобов`язання, які на нього покладені кредитним договором.
Відповідно до п.1.1. договору, загальний розмір кредиту становить 14999,00 грн. на придбання товару у продавця ТОВ КОМФІ ТРЕЙД КБ ІМ. Дата остаточного повернення кредиту 23.10.2020 року. Комісія за управління кредитом становить щомісячно у розмірі 0,01% від суми кредиту.
В п.1.3 Договору зазначено, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником Ануїтетних Платежів.
Відповідно до п.1.4. Договору, датою надання Банком та отримання Позичальником Кредиту вважається дата підписання Позичальником Кредитного договору.
21.05.2021 року між ТзОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТзОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 21/5/21, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Укрфінанс Груп» відступив права вимоги до відповідача за кредитним договором № 2021092481 від 23.10.2018 року, продукт (POS), укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, відповідно до Договору факторингу № 21/5/21 від 21.05.2021 року, укладеного між ТзОВ «Цикл Фінанс» та ТзОВ «ФК «Укрфінанс Груп» наступні права вимоги, які були ним набуті на підставі Договору факторингу № 437/ФК/-20 від 11.12.2020 року, укладеним між ТзОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТзОВ «Діджи Фінанс», які були раніше відступлені по договору № 11/2/20 від 11.12.2020 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ТзОВ «Діджи Фінанс».
Відповідно до п.1. Договору, ТзОВ «ФК «Укрфінанс Груп» передає, а ТзОВ «Цикл Фінанс» приймає право грошової вимоги, що належить ТзОВ «ФК «Укрфінанс Груп», і стає кредитором за кредитними договорами, укладеним між ТзОВ «ФК «Укрфінанс Груп» і боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості.
Згідно із п.1.2. Договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, відповідно до умов Договору.
В п.1.3. Договору зазначено, що фактор ТзОВ «Цикл Фінанс» одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.
Відповідно до п.6.2.3. Договору, право вимоги переходить до ТзОВ «Цикл Фінанс» з моменту підписання сторонами Договору, після чого ТзОВ «Цикл Фінанс» стає Новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.
Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру Боржників № 2 до Договору факторингу № 21/5/21 від 21.05.2021 року, від ТзОВ «ФК «Укрфінанс Груп» до ТзОВ «Цикл Фінанс» перейшло Право вимоги до Боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 2021092481 від 23.10.2018 року. 
З Реєстру Боржників до Договору факторингу № 21/5/21 від 21.05.2021 року вбачається, що ТзОВ «Цикл Фінанс» набуло Право вимоги до ОСОБА_1 за заборгованістю у розмірі 7214,43 гривень.
Відповідно до витребуваної інформації від АТ «ОТП БАНК» від 03.02.2026 року ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 для погашення боргових зобов`язань за кредитним договором № 2021092481 від 23.10.2018 року за період з 23.10.2018 року по 11.12.2020 року 
З наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2021092481 від 23.10.2018 року вбачається, що відповідач має заборгованість станом на 10.12.2020 року у розмірі 7214,43 грн., яка складається із суми боргу по тілу кредиту 7213,57 грн., суми боргу по відсоткам 0,86 грн. Таким чином, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 14999,00 грн.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі - Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (стаття 10 ЦПК України).
Під час вирішення цивільного спору суд у межах своїх процесуальних повноважень та в межах позовних вимог установлює зміст (правову природу, права та обов`язки) правовідносин сторін, які випливають зі встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець вказує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, ніж закон. Більш того, керуючись положеннями ЦПК України, така функціональність суду має імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду відображається в судовому рішенні, зокрема в його мотивувальній і резолютивній частинах.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
Тлумачення змісту як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України)
Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно правової позиції ВС в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, - боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Цикл Фінанс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором та ОСОБА_1 .
За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості за такими, суд дійшов висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 5 587,27 грн. підлягає задоволенню.
Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № СЗ-2362 від 05 грудня 2025 року.
А тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2 422,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.
Стосовно вимоги про стягнення з витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером,виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч. 4 ст. 62 ЦПК України.
Поняття терміну адвокат врегульоване п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокат фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Положенням ч. ч. 1, 4 ст.17 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.
Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.
Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначені ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права.
При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, витрати на правову допомогу підтверджуються Договором про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025 року, укладеним між ТзОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Гулієвою С.А.; Додатковою угодою № 2021092481 до договору про надання правової допомоги №43453613/1 від 14.11.2025 року; Актом №2021092481 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 14.11.2025 року; детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Гулієвою С.А. від 25.08.2025 року на суму 3 000,00 грн.
Вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку, що вимоги щодо відшкодування правничої допомоги підлягають задоволенню.
Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення е співмірності витрат.
Суд, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію е співмірності заявленого розміру витрат.
Таким чином, враховуючи виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі ст.ст.512, 514, 525, 526,634,1049,1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.2,4,15, 81,82,128,133, 137, 141,142,259,263-265,268,272,273,280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (код ЄДРПОУ 43453613, НОМЕР_3 у АТ «Сенс Банк», МФО 300346) заборгованість за кредитним договором №2021092481 від 23.10.2018 року продукт (POS) у розмірі 7214,43 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» ( код ЄДРПОУ 43453613, НОМЕР_3 у АТ «Сенс Банк», МФО 300346) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відомості про учасників справи: 
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, Шевченківський район, м. Київ, 04112, код ЄДРПОУ 43453613, НОМЕР_3 у АТ «Сенс Банк», МФО 300346);
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Суддя І.О. ПИЛИПЕНКО