ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Справа № 636/9973/25      Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/689/26     Грошова Н.М.
Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП     Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ  - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря    - Михайлюка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Іванова Олексія Андрійовича на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 21 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 21.11.2025 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Не оспорюючи фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, захисник ОСОБА_1 – адвокат Іванов О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що суддею не в повній мірі було враховано особу ОСОБА_1 , його щире розкаяння, сімейний стан, матеріальне становище, характер та обставини вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність.
Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Іванова О.А. була подана в строки встановлені законодавством та була повернута постановою Харківським апеляційним судом від 11.12.2025 у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи витягу з договору про надання правової допомоги.
Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання адвоката підлягає задоволенню.
Будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, в призначене судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Іванов О.А. не прибули, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, клопотань про відкладення апеляційного перегляду справи не подали.
Виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників провадження.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад даного правопорушення, яке виразилося у виконанні військовослужбовцем обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя надав належну правову оцінку.
З зазначеними висновками судді апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними, обґрунтованими та такими, що відповідають нормам закону.
Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно статі 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Положення статті 22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. 
Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. 
Отже, при вирішенні питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, судді перш за все виходять із внутрішніх переконань, що правопорушення не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадян.
Апеляційний суд із урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, приймає до уваги обставини проходження ОСОБА_1 військової служби та обставини, які характеризують ОСОБА_1 , враховуючи соціальний аспект кваліфікації військових адміністративних правопорушень, суспільну небезпеку і шкоду від вчинення військовослужбовцями адміністративно-карних дій, завдання шкоди позитивному авторитету військовослужбовця і в цілому Збройним Силам України, приходить висновку, що у даному випадку застосування положень статті 22 КУпАП не буде відповідати завданню КУпАП та меті адміністративного стягнення.
У зв`язку із наведеним, апеляційний суд приходить до висновку, що під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 – адвоката Іванова О.А., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді та оголошення ОСОБА_1 усного зауваження.

Керуючись статтями 1, 7, 15, 22, 23, 33, 172-20, 245, 247, 251, 252, 256, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Іванова Олексія Андрійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 21 листопада 2025 року – задовольнити та поновити такий строк.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Іванова Олексія Андрійовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 21 листопада 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду О.А. Кружиліна