Справа № 757/675/15-ц
Провадження № 2/758/970/26 
Категорія 33 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Ларіонової Н.М.,
при секретарі судового засідання Мартишіній Я.В., 

за участю: відповідача-1 ОСОБА_1 ,
представника відповідача -3 - Устенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Київській області про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, 

В С Т А Н О В И В :

1.Описова частина
В січні 2015 р. ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень, просить: 1) стягнути з Автогосподарства ГУМВС України в м. Києві (відповідач-3) збитки в сумі 45 659,46 грн; 2) стягнути з Автогосподарства ГУМВС України в м. Києві (відповідач-3) збитки за втрату товарного вигляду автомобіля в сумі визначеною судовою автотоварознавчою експертизою; 3) стягнути з ОСОБА_1 (відповідач-1) моральну шкоду в розмірі десяти мінімальних зарплат - 12 180,0 грн; 4) стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (відповідач-2) на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану під час дорожньо-транспортної події в сумі 50 000,0 грн.

1.1.Стислий виклад позиції
Позов мотивований тим, що 10.02.2014 р. близько 07.45 год. відбулося ДТП в районі вул. Набережно-Хрещатицької, буд. 21/16 - поворот на вул. Борисоглібську за участю ТЗ «Citroen C4» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та міліцейської машини «Toyota Camry» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 - відповідача -1, в результаті якої легковий автомобіль «Citroen C4», 2008 року, д.н.з НОМЕР_1 отримав складні механічні пошкодження. Відносно ОСОБА_2 протоколи про адмінпорушення не складалися та до адміністративної відповідальності він не притягувався протягом з 01.01.2014 р. по 29.07.2014 р., що підтверджується відповіддю УДАІ м. Києва від 29.07.2014 р. та свідчить про відсутність вини ОСОБА_2 . Відомості про факт дорожньо-транспортної пригоди внесено до ЄРДР № 12014100070000902 від 11.02.2014 р. за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч 1 ст. 286 КК України та за повідомлення прокуратури міста Києва проведення досудового слідства в кримінальному провадженні №12014100070000902 від 11.02.2014 р. за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч 1 ст. 286 КК України доручено слідчому СВ прокуратури Ходаківському С.П., потім досудове розслідування в кримінальному провадженні ЄРДР № 12014100070000902 від 11.02.2014 р. визначено за підслідністю за Подільським РУГУ. Наразі досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке здійснював слідчий Патлай С.С. Подільського РУГУ закрито постановою. З матеріалів досудового розслідування в кримінального провадження № 12014100070000902 вбачається, що ДТП винен водій «Toyota Camry» д.н.з НОМЕР_2 , яким був відповідач ОСОБА_1 , перетнувши подвійну суцільну смугу дорожнього руху, але повільність досудового слідства унеможливлює відшкодування збитків з відповідача -2 та відповідача-1. Також просив стягнути моральну шкоду .
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18.02.2015 р. відкрито провадження у цивільній справі.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16.03.2015 р. матеріали вищевказаної позовної заяви передані для розгляду за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 14.04.2015 р. дана справа розподілена на суддю Сербіну Н.Г.
Ухвалою від 20.04.2015 р. цивільну справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання (суддею Сербіною Н.Г.).
Ухвалою від 08.07.2015 р. призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено (суддею Сербіною Н.Г.).
Ухвалою від 18.07.2016 р. поновлено провадження у справі (суддею Сербіною Н.Г.).
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 16.09.2016 р. дана справа розподілена на суддю Ларіонову Н.М. 
Ухвалою суду від 20.09.2016 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання.
В судовому засіданні 31.01.2017 р., було задоволено клопотання, з урахуванням думки учасників процесу, представника третьої особи у справі - ГУ МВС України в місті Києві, яке було зазначено позивачем у поданій позовній заяві, та дана юридична виключена з числа осіб, що беруть участь в справі, оскільки спір не стосується даної юридичної особи.
В судовому засіданні 14.03.2017 р. представником позивача, що діє в межах наданих йому повноважень за договором про надання правової допомоги від 06.06.2014 р., подана уточнена позовна заява до ОСОБА_1 , ПрАТ «УПСК», Управління превентивної діяльності ГУ НП в Київській області, та рукописно зазначено і до Відділення забезпечення автотранспортом ЦОП ГУ, за якою позивач просить стягнути з відповідача 4 збитки в розмірі 172 998,97 грн., стягнути з відповідача 1 збитки за втрату товарного вигляду автомобіля в сумі, яка буде додатково визначена судовою автотоварознавчою експертизою, та моральну шкоду в розмірі 32 000,0 грн., стягнути з відповідача ПрАТ «УПСК» матеріальну шкоду в розмірі 50 000,0 грн. 
Ухвалою від 14.03.2017 р. уточнений позов був залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків.
Ухвалою від 07.04.2017 р. уточнену позовну заяву повернуто позивачеві.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 07.04.2017 р. позов залишено без розгляду.
Ухвалою Апеляційного суду від 28.08.2017 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 07.04.2017 р. залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 06.11.2019 р. ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 07.04.2017 р. та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 28.08.2017 р. скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції.
09.01.2020 р. справа повернута до Подільського районного суду міста Києва та 14.01.2020 р. передана на судді Ларіоновій Н.М. 
Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). В зв`язку з чим розгляд справи проведений за правилами загального позовного провадження.
Представником позивача - адвокатом Щелковим П.С. подана уточнена позовна заява, в якій просив: 1) стягнути з відділення забезпечення автотранспортом ЦОП ГУ МВС України завдану шкоду в сумі 172 998,97 грн; 2) стягнути з ПАТ «УПСК» страхове відшкодування в розмірі 50 000, 00 грн; 3) стягнути з ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 мінімальних заробітних плат в розмірі 32 00,00 грн.
Ухвалою від 15.11.2021 р. задоволено заяву представника позивача - адвоката Щелкова П.С. про заміну відповідача, заміно Відділення забезпечення автотранспортом ЦОП ГУ, як неналежного на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Київській області (м. Київ, вул. Володимирська 15, ЄДРПОУ 40108616), виключивши Відділення забезпечення автотранспортом ЦОП ГУ МВС України з числа осіб, що беруть участь у справі. 
Представником відповідача -3 - Головним управлінням Національної поліції в Київській області подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача-3 просила відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивачем не вірно обрано суб`єктивний склад відповідачів у справі, оскільки відповідач є неналежним відповідачем за вказаними правовідносинами. Зазначає, що спірні правовідносини виникли в позивача з 2014 р., тобто за дії органів міліції. Таким чином, позивач не перебував у правовідносинах з ГУНП в Київській області є неналежним відповідачем у даній справі. ГУ МВС України в Київській області знаходиться в стані припинення, шляхом ліквідації та діє ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Київській області. Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ГУ МВС України в Київській області перебуває в стані припинення. Отже, ГУ МВС України в Київській області є самостійною юридичною особою, яка перебуває в процесі припинення. Зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 р. № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів МВС» не передбачено правонаступництво ГУНП в Київській області. Припинення юридичної , якою являється ГУМВС України в Київській області, регулюється виключно ЦКУ. Зазначає, що позивачем зазначено у позові в якості третього та четвертого відповідачів, а саме Управління превентивної діяльності ГУНП в Київській області та Відділення забезпечення автотранспортом ЦОГ ГУ, однак слід наголосити на тому, що це є лише відокремлені підрозділі Головного управління, які не мають статусу окремої юридичної особи, а отже не можуть бути залучені в якості відповідачів. Таким чином, позивачем не вірно обрано суб`єктивний склад відповідачів у справі, оскільки відповідач є неналежним відповідачем за вказаними правовідносинами. За змістом цього Закону «Про страхування» (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Отже, страховик (ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, страховик (ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія") за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом. Щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, то слід зазначити, що згідно зі статтею 29, пункту 32.7 статті 32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року№ 142/5/2092). Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = С р + С м + С с X (1- Е 3), де: С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн; С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн; С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн; Е 3 - коефіцієнт фізичного зносу. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТГІ транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16. Також, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ГІДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Отже таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. Згідно рахунку №21172300 судом встановлено, що надавач послуг з ремонту автомобіля визначив суму ремонту автомобіля без урахування ПДВ. На момент скоєння ДТП 03.08.2017 р., цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 під керуванням транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_3 , застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2433059. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100 000,0 грн, франшиза - 500 грн, строк дії полісу з 11.06.2017 р. до 10.06.2018 р.. Отже, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» є особою, на яку полісом № АК/2433059 покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_3 , на час спірної ДТП. 
Ухвалою від 17.08.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою від 28.01.2026 р. задоволено заяву представника відповідача-2 - Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», Головне управління Національної поліції в Київській області про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - в частині позовних вимог до відповідача-2 - Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія».
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно закону, через підсистему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи у відсутність його та представника.
Відповідач -1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі та надав пояснення.
Представник відповідач -3 заперечував проти задоволення позову в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві обставинам.
Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

2.Мотивувальна частина
2.1.Фактичні обставини, встановлені судом
У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що 10.02.2014 р. близько 07.45 год. відбулося ДТП в районі вул. Набережно-Хрещатицької, буд. 21/16 - поворот на вул. Борисоглібську за участю ТЗ «Citroen C4» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та міліцейської машини «Toyota Camry» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 - відповідача -1, в результаті якої легковий автомобіль «Citroen C4», 2008 року, д.н.з НОМЕР_1 отримав складні механічні пошкодження. 
Як вбачається з листа ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» від 29.09.2014 р., вих. 3805/18, відповідно до звіту № 00713_14 від 13.08.2014 р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Citroen C4», 2008 року, д.н.з НОМЕР_1 становить 95 659,46 грн з урахуванням ПДВ, в тому числі вартість складових, що підлягають заміні 78 860,79 грн, вартість робіт - 12 508,85 грн. 
Згідно листа ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» від 20.10.2014 р., вих. 4121/18 повідомлено, що відсутні відомості та документи про визнання винним у настанні ДТП ОСОБА_1 .
Відносно ОСОБА_2 протоколи про адмінпорушення не складалися та до адміністративної відповідальності він не притягувався протягом з 01.01.2014 р. по 29.07.2014 р., що підтверджується відповіддю УДАІ м. Києва від 29.07.2014 р. та свідчить про відсутність вини ОСОБА_2 .
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 23.01.2015 р. (справа № 758/636/15-п провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до п. 34.1. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання гостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Як вбачається з матеріалів справи, відомості про факт дорожньо-транспортної пригоди внесено до ЄРДР № 12014100070000902 від 11.02.2014 р. за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч 1 ст. 286 КК України та за повідомлення прокуратури міста Києва проведення досудового слідства в кримінальному провадженні №12014100070000902 від 11.02.2014 р. за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч 1 ст. 286 КК України доручено слідчому СВ прокуратури Ходаківському С.П., потім досудове розслідування в кримінальному провадженні ЄРДР № 12014100070000902 від 11.02.2014 р. визначено за підслідністю за Подільським РУГУ. Досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке здійснював слідчий Патлай С.С. Подільського РУГУ закрито постановою. 
Крім того, ГУ МВС України в Київській області знаходиться в стані припинення, шляхом ліквідації та діє ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Київській області. 
Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ГУ МВС України в Київській області перебуває в стані припинення. Отже, ГУ МВС України в Київській області є самостійною юридичною особою, яка перебуває в процесі припинення.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 р. № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів МВС» не передбачено правонаступництво ГУНП в Київській області. Припинення юридичної, якою являється ГУМВС України в Київській області, регулюється виключно ЦКУ. 
Як вбачається з матеріалів справи позивачем зазначено у позові в якості відповідача, а саме Головне управління Національної поліції в Київській області, позивачем не вірно обрано суб`єктивний склад відповідача у справі, оскільки відповідач є неналежним відповідачем за вказаними правовідносинами. 
За змістом цього Закону «Про страхування» (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Отже, страховик (ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". 
Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, страховик (ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія") за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом. 
Щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, то слід зазначити, що згідно зі статтею 29, пункту 32.7 статті 32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року№ 142/5/2092). Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = С р + С м + С с X (1- Е 3), де: С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн; С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн; С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн; Е 3 - коефіцієнт фізичного зносу. 
Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16. Також, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Отже таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. 
Згідно рахунку №21172300 судом встановлено, що надавач послуг з ремонту автомобіля визначив суму ремонту автомобіля без урахування ПДВ. 
Крім того, на момент скоєння ДТП 03.08.2017 р., цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 під керуванням транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_3 , застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2433059. 
Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100 000,0 грн, франшиза - 500 грн, строк дії полісу з 11.06.2017 р. до 10.06.2018 р.
Отже, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» є особою, на яку полісом № АК/2433059 покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_3 , на час спірної ДТП.
Відповідно до п. 34.1. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання гостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. 
Відповідно п. 30.1 ст. 30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно ґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи ОБКОМ про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. 
Таким чином, виплата страхового відшкодування повинна здійснюватися на умовах ст. 30.2 Закону, відповідно до якої, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до п. 7.2. Методики, основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю "ринкова вартість". Використання зарубіжної довідкової літератури допускається у разі відсутності потрібної інформації у вітчизняних довідниках.
Вартість КТЗ, яка наведена в іноземній валюті, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ на дату оцінки. Основним методом у межах порівняльного підходу є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ.
Відповідно до п. 7.12 Методики, для визначення вартості КТЗ, його складників, а також для складання калькуляції відновлювального ремонту у виняткових випадках (за відсутності необхідних довідкових даних) допускається використання відповідних вартісних даних аналогічних КТЗ. 
Згідно з п. 1.6. Методики визначено, що колісний транспортний засіб ідентичний - КТЗ, основні ознаки і параметри якого (виробник, країна походження, тип, модель, конструкція привода тягових коліс, тип та робочий об`єм двигуна, тип коробки передач та інших складників силової передачі, габаритні розміри, рік виготовлення, технічні характеристики) відповідають ознакам конкретного КТЗ. Розбіжності можуть стосуватися комплектності та укомплектованості КТЗ, пробігу та технічного стану. Тобто, для обґрунтованого проведення оцінки КТЗ експерт (оцінювач) повинен брати до розрахунку дані ідентичного транспортного засобу тому, щодо якого проводиться оцінка.
Таким чином, судом встановлено, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, суд прийшов висновку про відсутність підстав в задоволенні позовних вимог Головного управління Національної поліції в Київській області.

2.2. Мотиви, з яких виходить суд при ухвалені рішення та застосовані норми права
Відповідно до ст. 29 Закону передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані зокрема з евакуацією транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 
Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 
Згідно ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника і страхового акта (аварійного сертифіката). 
Випадки відмови страховика від здійснення страхової виплати визначені ст.991 ЦК України. 
Статтею 8 Закону Україну «Про страхування» встановлено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає зв`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі; страховий ризик - це певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознака ймовірності та випадковості настання.
Дані обставини є загальновідомими і, відповідно до ст.82 ч.3 ЦПК України, доказуванню не підлягають.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18) позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (див. висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 6-927цс16). Тому Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про застосування до спірних правовідносин частини другої статті 625 ЦК України.
За змістом висновку Верховного Суду у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 522/7683/13-ц, від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. 
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

3. Щодо вимог про стягнення з   ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 32 000,0 грн.
Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини; завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
У постанові КЦС Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 263/16183/18 суд зазначив, що при визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди судова колегія приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 372/2085/16-ц (провадження № 61-18385св19) зазначено, що: «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявності у діях особи, яка заподіяла таку шкоду складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи, наявності причинного зв`язку між ними та вини заподіювача шкоди».
Тому оцінюючи доводи, якими позивач обґрунтував стягнення моральної шкоди, суд враховуючи ступінь понесених моральних страждань та переживань, неможливості продовження активного життя, погіршення та позбавлення можливості реалізації своїх звичок та бажань, заявлений розмір моральної шкоди не підлягає задоволенню, тому в цій частині також слід відмовити.

4. Висновки суду
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому слід відмовити в повному обсязі.

5. Судовий збір
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачами при подачі позову судовий збір.
На підставі викладеного, ст.ст.22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 6, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 20, 27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України, 
В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Київській області про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін у справі:
позивач -  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );
відповідач-1 - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 );
відповідач-3 - Головне управління Національної поліції в Київській області (місцезнаходження за адресою: 01601, м.Київ, вул. Володимирська, буд. 15, код ЄДРПОУ 40108616).

Суддя 	Н. М. Ларіонова