Справа № 444/1003/26
Провадження № 2-а/444/22/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Оприск З. Л.
секретар судового засідання Гнідець В.В.
за участі представника позивача Луньо Б.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови,

встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує на наступне. 18 лютого 2026 карткові рахунки ОСОБА_1 було заблоковано. Через додаток мобільного банкінгу позивачу стало відомо, що рахунки заблоковано в рамках вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні. У цей же день позивач звернувся із заявою до Відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження та зняття копій із них. Під час ознайомлення позивачем встановлено, що 03.02.2026 заступником начальника Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миколайчуком Б.В. відкрито виконавче провадження ВП № 80142410 по примусовому виконанню Постанови № 21688 від 18.12.2024, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 . На адвокатський запит адвоката Луньо Б.М. від 19.02.2026 (дата звернення за правовою допомогою) ІНФОРМАЦІЯ_2 в 14.54 годин 26.02.2026 на електронну адресу адвоката направлено лист зі № 3262 від 24.02.2026 та додатки до нього. Вивченням змісту наявних документів встановлено, що 18.12.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП: за неявку ОСОБА_1 16.10.2024 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк та місце, зазначені в повістці № 371338, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Водночас, із змісту повістки № 371338, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 0600293370769, опису вкладення вбачається, що повістка скеровувалася на адресу: АДРЕСА_3 . Фактично позивач із 17.11.1998 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що Позивач не міг отримати зазначену повістку та, відповідно, прибути за викликом, так як останньому така повістка не надходила. Відтак, позивача не було належним чином повідомлено про виклик до ТЦК. Відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було здобуто жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке наступає згідно до частини 3 статті 210 КУпАП. ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП повідомлений не був, справа була розглянута без його присутності, клопотань про розгляд справи без його присутності не подавав, копію постанови під розписку не отримував, копія постанови в його адресу не поступала. Просив скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 21688, винесену 18 грудня 2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України, щодо ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача судові витрати.
Представник відповідача не подав відзив на позов.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги визнав з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, причин неявки не повідомив. 
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно КАС, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак на думку суду це не може розумітись таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог. 
З огляду на зазначене суд вважає, що обов`язок доказування розподіляється також таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 року по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №536/583/17).
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що 03.02.2026 заступником начальника Городоцького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миколайчуком Б.В. відкрито виконавче провадження ВП № 80142410 по примусовому виконанню Постанови № 21688 від 18.12.2024, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією даної постанови. 
Судом встановлено, що 18.12.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за неявку ОСОБА_1 16.10.2024 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк та місце, зазначені в повістці № 371338, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується копією даної постанови. Задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) позивача в даній постанові зазначено: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що повістка № 371338 скеровувалася позивачу на адресу: АДРЕСА_3 , що підтверджується її копією та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 0600293370769.
Судом встановлено, що фактично позивач із 17.11.1998 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорту НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 1-3 ст. 17 Закону України '"Про оборону України" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.
Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку" у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку" у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487 "Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з п. 28 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.
Пунктом 41 Порядку визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
-день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 КУпАП). Згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.
Згідно положення ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що повістка скеровувалася на адресу: АДРЕСА_3 . Фактично позивач із 17.11.1998 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач не міг отримати зазначену повістку та, відповідно, прибути за викликом, так як останньому така повістка не надходила. Відтак, позивача не було належним чином повідомлено про виклик до ТЦК. Відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було здобуто жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке наступає згідно до частини 3 статті 210 КУпАП. ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП повідомлений не був, справа була розглянута без його присутності, клопотань про розгляд справи без його присутності не подавав, копію постанови під розписку не отримував, копія постанови в його адресу не поступала.
Відповідач не заперечив проти позовних вимог та всупереч вимогам ч.1 ст.77 КАС України, не надав суду достатніх належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП, ст. 72, 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.
Таким чином оскаржувана постанова не відповідає встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при її винесенні не діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскаржувана постанова така, що вчинена не відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.
За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю. 
Окрім цього, відповідно до вимог ст.139 КАС України з відповідача в користь позивача потрібно стягнути судовий збір.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 245, 251, 256 КУпАП, ст. 9, 77, 78 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 21688, винесену 18 грудня 2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України, щодо ОСОБА_1 .
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.
За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного тексту судового рішення 23 березня 2026 року.

Головуючий        Оприск  З. Л.