Справа № 671/414/26
Провадження № 2/671/571/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року          м. Волочиськ 

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючий суддя    Никифоров Є. О.,
секретар судового засідання   Козак Г. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, 

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі - ТОВ «Свеа Фінанс», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
На обґрунтування позову вказано, що 15.07.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (надалі - ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник, Відповідач, Споживач) було укладено Договір №1632590 про надання споживчого кредиту (надалі - Кредитний договір, Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Після того, як Відповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора (далі - ІТС) і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що перебуває за адресою https://selfiecredit.ua/, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 15.07.2024 року направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №1632590 про надання споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними Позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту).
15.07.2024 року Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразила однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС Первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» направило 15.07.2024 21:04:56 ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему на номер телефону НОМЕР_1 (що було зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор K181, котрий в свою чергу Боржником було 15.07.2024 21:05:09 введено/відправлено Первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим вона прийняла (акцептувала) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору №1632590 про надання споживчого кредиту, на умовах визначених офертою. 
Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надає Позичальнику (Споживачу) кредит в гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 350 дні (-в), стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. 
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку Позичальник вказала при оформленні кредиту. 
Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредитором, Відповідач здійснювала часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1632590 від 15.07.2024 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором (останній платіж було здійснено 23.10.2024 23:24:49 у сумі 1560,01 грн.). Сплачуючи кредит, Відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
29.04.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (надалі - Позивач, Новий кредитор) укладено Договір факторингу № 01.02-09/25, відповідно до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) відступає (передає) Фактору (Новий Кредитор) Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. 
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 01.02-09/25 від 29.04.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1632590 складає: 22875,96 грн. 
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №1632590 від 15.07.2024 року становить: - заборгованість по тілу - 3999,96 грн.; - заборгованість по відсотках - 11280 грн.; - пеня - 7596 грн.; - загальна заборгованість - 22875,96 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №1632590 від 15.07.2024 у розмірі 22875,96 грн. та судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, у доданому до позову клопотанні просила розгляд справи провести без участі представника позивача, у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині штрафних санкцій, процентів та інших необґрунтованих нарахувань.
У своєму відзиві відповідач посилається зокрема на те, що не заперечує факт отримання кредитних коштів у розмірі 3999,96 грн., однак не погоджується з розміром заявленої заборгованості, оскільки нараховані проценти, штрафні санкції та інші платежі є необґрунтованими, неспівмірними та такими, що суперечать принципам розумності, добросовісності та справедливості, передбаченим ст. 3 Цивільного кодексу України. Крім того, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, на період дії воєнного стану позичальник звільняється від сплати штрафів та пені, у зв`язку з чим вимога про їх стягнення є незаконною. Також зазначає, що відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», загальний розмір відповідальності споживача не може перевищувати подвійного розміру отриманого кредиту, що у даному випадку порушено. Зазначені проценти є неспівмірними наслідкам порушення зобов`язання, явно завищеними та підлягають зменшенню судом. Такі умови мають ознаки кабальної угоди відповідно до ст. 233 Цивільного кодексу України. Позивач не надав належних доказів переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» відповідно до ст. 512-516 Цивільного кодексу України. Позивач не довів належними та допустимими доказами розмір заявленої заборгованості. Надані документи не підтверджують фактичне зарахування коштів та не є первинними банківськими документами. Визнає позовні вимоги лише в частині обов`язку повернути фактично отримані кредитні кошти.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, судом встановлено наступні обставини.
15.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1632590 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», згідно з умовами якого, Товариство надає Споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Згідно з п. 7.1. Кредитного договору цей Договір укладається за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, що є електронним підписом Споживача та направлений Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході/протягом періоду обслуговування в Товаристві. Код доступу може також надсилатися з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо), в тому числі з використанням роботизованого функціоналу таких месенджерів (ботів). При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства
Сума кредиту (загальний розмір) складає: 4 000,00 гривень. Строк кредиту 350 дні (в) (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі (пункти 1.2.-1.4. Кредитного договору).
Згідно з пунктами 1.5.-1.5.2. Кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: Стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього Договору. Знижена процентна ставка становить 0,975 % в день та застосовується у випадку, якщо Споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 09.08.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. Знижка Споживачу від Товариства на стандартну процентну ставку є індивідуальною; у випадку її застосування сума процентів, що підлягає сплаті до вказаної вище дати, перераховується замість стандартної процентної ставки за зниженою процентною ставкою. Також, Споживач може отримати індивідуальну знижку, якщо до вказаної дати здійснить повне дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою буде перераховано за зниженою процентною ставкою до дати повного дострокового повернення кредиту (включно). У випадку часткового дострокового повернення кредиту такий перерахунок здійснюється тільки до дати часткового дострокового повернення кредиту, надалі застосовується стандартна процентна ставка без знижки і перерахунку.
Кошти кредиту надаються відповідачу Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_2 . Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 15.07.2024 року або 16.07.2024 року (пункти 2.1., 2.2. Кредитного договору).
Згідно з п. 3.1. Кредитного договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». 
Договір діє з моменту його підписання електронними підписами Сторін і до строку, вказаного в п.1.3.Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним (п. 9.2. Кредитного договору).
Цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства з відтиском печатки, що відтворений шляхом електронного копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим Сторонами в укладеному Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІКС Товариства/зазначений в цьому Договорі, в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram або з використанням роботизованого функціоналу месенджерів (ботів), тощо). Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. На укладений між Сторонами Договір накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, далі по тексту Договору - оригінальний примірник Договору. У випадках дозволених законодавством, на укладений між Сторонами Договір може бути накладено електронний підпис уповноваженого працівника Товариства, що базується на сертифікаті відкритого ключа, виданого кваліфікованими надавачами електронних довірчих послуг без відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки (п. 7.4. Кредитного договору).
Вищевказані обставини підтверджуються копією Договору № 1632590 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 15.07.2024, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором К181.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало умови договору про надання споживчого кредиту та 15.07.2024 перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти в розмірі 4000,00 грн. через ТОВ «ПЕЙТЕК», яке надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку, що підтверджується копією листа ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250508-2373 від 08.05.2025.
Сума заборгованості відповідача за кредитним договором №1632590 від 15.07.2024 станом на 29.04.2025 становить 22875,96 грн., з них: - тіло кредиту - 3999,96 грн.; - % за користування - 11280 грн.; - штрафні санкції - 7596 грн., що підтверджено копією розрахунку заборгованості за Договором №1632590 від 15.07.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 29.04.2025, позичальник ОСОБА_1 .
29.04.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (Фактор) укладено договір факторингу № 01.02-09/25, відповідно до умов якого, Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором.
Вищевказані обставини підтверджено копією договору факторингу № 01.02-09/25 від 29.04.2025. 
Таким чином, до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» від ТОВ «Селфі Кредит» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1632590, що підтверджується копією витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу від 29.04.2025 № 01.02-09/25.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.
В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).
Пунктом 1 ч. 1 статті 512 ЦК України передбаченого, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, позивачем надано достатні докази, що вказують на укладення договору в передбаченій законом формі.
Суд відхиляє доводи відповідача щодо зменшення розміру позовних вимог позивача з викладених нею підстав, зокрема в частині нарахованих відсотків з огляду на несправедливість умов кредитного договору та його кабальність, оскільки відповідач до укладення кредитного договору була ознайомлена з його умовами, погодила їх та підписала кредитний договір та паспорт до кредитного договору. Крім того, відповідач не скористалася правом протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів (згідно ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування»). Натомість відповідач користувалася кредитними коштами та здійснювала оплату процентів за їх користування, що нею не оспорюється та відповідає інформації, яка наведена у розрахунку заборгованості. Крім того, як випливає з матеріалів справи, процентна ставка за кредитним договором для відповідача становила 0,975% у день (знижена процентна ставка) та 1,5 % в день (стандартна процентна ставка), що не суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування» щодо розміру денної процентної ставки станом на дату укладення кредитного договору.
Доводи відповідача щодо порушення позивачем принципів розумності, добросовісності та справедливості, а також вимог Закону України «Про захист прав споживачів» суд відхиляє виходячи з наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, для кваліфікації умов договору як несправедливих необхідна наявність таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.
Такі правові висновки щодо застосування зазначених норм ЦК України та ЗУ «Про захист прав споживачів» у спірних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 664/1261/16-ц, від 27.01.2020 у справі № 754/6091/18, від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19, від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19.
Крім того, у постанові ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 вказано, що «Суди попередніх інстанцій встановили, що умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також пунктом 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шести відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів. Право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві. Вирішуючи питання щодо можливості зменшення судом розміру процентів річних, що підлягають стягненню з боржника за прострочення грошового зобов`язання, Велика Палата Верховного Суду бере до уваги таке. Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання».
Відтак, з аналізу змісту вказаних правових висновків ВС та ВП ВС, стає зрозумілим, що кваліфікувати як несправедливі (а отже і недійсні) можна умови договору щодо нарахування санкцій за порушення однією зі сторін своїх договірних зобов`язань, у разі, якщо їх розмір вносить істотний дисбаланс у обсяг прав та обов`язків учасників правовідношення за договором.
У даному ж випадку заборгованість, що нараховується позивачем у справі, стосується виконання зобов`язань позичальника по сплаті відсотків за користування кредитними коштами (тобто своєрідної оплати за законне та правомірне строкове користування чужим майном), у той час як вищевказані правові висновки стосуються санкційних нарахувань, тобто тих, що мають місце у разі неправомірного користування позичальником отриманими по кредиту коштами, наприклад це може бути неустойка (пеня чи штраф), а також нарахування відсотків річних за приписами ст. 625 ЦК України в разі прострочення виконання грошових зобов`язань.
Отже підстав для зменшення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами з підстав, що зазначені відповідачем у відзиві, немає.
Посилання відповідача на відсутність доказів правонаступництва позивача суд відхиляє, оскільки позивачем до матеріалів справи долучено як договір факторингу з додатками, так і докази оплати щодо нього. 
Твердження відповідача про відсутність доказів фактичного зарахування коштів суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не долучено доказів на підтвердження власних тверджень, зокрема не надано доказів, що картковий рахунок, наявний у матеріалах справи їй не належить, виписки з банківських рахунків, які б підтверджували факт неотримання нею кредитних коштів, а також не заперечила факт отримання кредитних коштів про що зазначила у відзиві на позовну заяву.
Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору та погодження всіх його істотних умов відповідно до вимог ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію», а також факту надання кредиту.
Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» про невиконання відповідачем умов договору є обґрунтованими, проте підлягають частковому задоволенню в сумі 8 719,96 грн. з наступних підстав.
Пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. 
Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 14 березня 2022 року № 7168, Указом Президента України від 19 квітня 2022 оку № 7300, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX та подальшими є продовженим до цього часу.
Відповідно, підстави для стягнення заборгованості по пені за невиконання умов договору відсутні, оскільки діє пряма заборона закону на її нарахування.
Крім того, суд вважає, що розрахунок заборгованості за відсотками, що долучений позивачем виходячи з встановленої договором стандартної процентної ставки 1,5% не відповідає вимогам закону.
Так, 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту - Закон № 3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, згідно п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
- протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно);
- протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Оскільки договір про споживчий кредит укладено 15.07.2024, то на нього розповсюджується дія Закону № 3498-ІХ, відповідно, нарахування заборгованості за відсотками з 21.08.2024 виходячи із відсоткової ставки в розмірі 1,5% не відповідає вимогам Закону.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, суд вважає, що умови кредитного договору про нарахування відсотків за користування кредитними коштами з використанням процентної ставки в розмірі 1,5 % за день з 21.08.2024 по 29.04.2025 є нікчемними, оскільки ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає максимальну денну процентну ставку в розмірі 1 %, яку слід застосувати для нарахування процентів за користування відповідачем кредитними коштами. 
Враховуючи, що зобов`язання за основною сумою боргу за кредитним договором складає 4000,00 грн., а позивачем нарахування відсотків за користування кредитом в межах строку кредитування здійснювалось за період з 21.08.2024 по 29.04.2025 (252 дні) за ставкою 1,5%, що не відповідає вимогам Закону № 3498-ІХ, розрахунок відсотків має бути такий: - за період з 15.07.2024 по 07.08.2024 (24 дні) - 936,00 грн. (4000*0,975*24=936); - за період з 08.08.2024 по 20.08.2024 (13 днів) - 780,00 грн. (4000*1,5*13=780); - за період з 21.08.2024 по 29.04.2025 (252 дні) - 10080,00 грн. (4000*1*252=10080 грн.) Всього відсотків, обчислених відповідно до умов договору та з урахуванням вимог Закону № 3498-ІХ - 11 796,00 грн. (936+780+10080=11 796). 
З урахування сплачених відповідачем відсотків за користування кредитом, які згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості складають 5556,00 грн., розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складає 6240,00 грн.
Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає тіло кредиту - 3999,96 грн. та відсотки, обчислені відповідно до умов договору та з урахуванням вимог Закону № 3498-ІХ, а також сплачених відповідачем коштів - 6240,00 грн., всього - 10 239,96 грн. В стягненні заборгованості по пені, що згідно наданого позивачем розрахунку складає 7596,00 грн., а також відсотків, що перевищують граничний розмір згідно норм Закону України «Про споживче кредитування» у розмірі 5040,00 грн. суд відмовляє. 
Тому позов ТОВ «СВЕА ФІНАНС», як нового кредитора, підлягає частковому задоволенню. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вважає за можливе зазначити наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1 191,69 грн. (пропорційно до суми задоволених позовних вимог - 44,76 %).
На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, статтями 512, 526, 541, 549, 610, 612, 1049-1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором № 1632590 від 15.07.2024 в розмірі 10 239,96 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» сплачену суму судового збору у розмірі 1 191,69 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня отримання повного рішення суду.
Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8.
Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Є. О. Никифоров