ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року	справа № 380/3017/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_2 ), у якій просить суд: 
- визнати протиправним рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 грудня 2025 року № 8 в частині відмови ОСОБА_1 щодо перегляду дати з 16 червня 2006 року на 25 серпня 1995 року зарахування до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) в особі житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити дату зарахування до списку осіб (склад сім`ї – 3 особи) позивача, що потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку по підрозділах кордону з 25 серпня 1995 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 ( далі – позивач) перебуває на квартирному обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 16.06.2006 на підставі рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 (протокол № 4). 1.09.2025 позивач подав заяву про перегляд дати зарахування на квартирний облік на 25.08.1995 з огляду на наявність протоколу житлової комісії ОКПП «Прикарпаття» від 25.08.1995, який підтверджує перебування на обліку та надання службового житла. Після надання додаткових документів (21.12.2025) рішенням житлової комісії від 31.12.2025 № 9 у задоволенні заяви відмовлено з мотивів відсутності підстав для перегляду та тривалого (19 років) не звернення. Вважаючи зазначене рішення протиправним, оскільки наявні документи підтверджують перебування на квартирному обліку з 25.08.1995 позивача, що не було враховано при прийнятті рішення у 2006 році, чим порушено право на належний облік часу перебування у черзі на забезпечення житлом, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Ухвалою судді від 23 лютого 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 23 квітня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
ІНФОРМАЦІЯ_5 ( військова частина НОМЕР_2 ) ( далі – відповідач ) подав до суду відзив на позовну заяву, в якому з наведеними позивачем у позовній заяві обставинами та вимогами не погоджується повністю. Зазначає про те, що позивач проходив військову службу у прикордонних підрозділах, зокрема в ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (в/ч НОМЕР_4 ) та ІНФОРМАЦІЯ_7 . Протоколом житлової комісії від 25.08.1995 йому було надано службове житло в АДРЕСА_3 . На підставі рапорту від 08.06.2006 № 2194 рішенням житлової комісії від 16.06.2006 (протокол № 4) позивача зараховано на квартирний облік із цієї дати. У подальшому він перебував на обліку та користувався відповідними правами, зокрема був включений до позачергових списків. У 2025 році позивач звернувся із заявою про перегляд дати зарахування на квартирний облік з 16.06.2006 на 25.08.1995. Рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.12.2025 № 9 у задоволенні заяви відмовлено у зв`язку з відсутністю правових підстав. Встановлено, що службове житло у 1995 році надано позивачу незалежно від перебування на квартирному обліку відповідно до чинного на той час законодавства. Зарахування на квартирний облік здійснено у 2006 році на підставі особистого рапорту позивача як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Підстав для перегляду рішення 2006 року не виявлено, оскільки воно прийняте відповідно до законодавства, чинного на момент його ухвалення, а норми права не мають зворотної дії в часі. Отже, рішення житлової комісії про відмову у зміні дати зарахування на квартирний облік є правомірним, а заявлені вимоги - необґрунтованими. Просив у задоволенні позову відмовити.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Враховуючи наведене, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.
ОСОБА_1 проходив військову службу в окремому контрольно-пропускному пункті « ІНФОРМАЦІЯ_6 », прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_4 ).
Відповідно до протоколу засідання житлової комісії Окремого контрольно- пропускного пункту «Прикарпаття» від 22 серпня 1995 року, затвердженого 25.08.1995, ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік з 25.08.1995.
На підставі рапорту ОСОБА_1 про зарахування на квартирний облік від 8 червня 2006 року № 21945 рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16 червня 2006 року (протокол №4) ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік, відповідно до вимог діючого на той час законодавства.
Рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 від 15 грудня 2020 року протокол №10 ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік по підрозділах кордону відповідно до Інструкції "Про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України", затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 грудня 2017 року № 1040 п. 3.9 зі збереженням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби (рішення засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16 червня 2006 року № 4 складом сім`ї 2 особи (він, дружина ОСОБА_2 ) та в позачерговому порядку з 25 лютого 2009 року, згідно з протоколом засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25 лютого 2009 року, протокол № 4.
У зв`язку з реорганізацією, шляхом приєднання військової частини НОМЕР_4 та визнанням правонаступником військову частину НОМЕР_2 згідно з наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24 березня 2021 року № 21 облікова житлова справа військовослужбовця запасу ОСОБА_1 була передана до військової частини НОМЕР_2 .
Отже, позивач перебуває в списках осіб, що потребують забезпечення житлом для постійного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_9 (правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з 16 червня 2006 року відповідно до рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16 червня 2006 року протокол №4.
1 вересня 2025 року позивач звернувся до відповідача по справі із заявою про перегляд дати зарахування його до вказаних списків з 25 серпня 1995 року відповідно до протоколу засідання житлової комісії Окремого контрольно- пропускного пункту «Прикарпаття» від 25 серпня 1995 року, оскільки в матеріалах його житлової справи вказаний протокол був відсутній.
Рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13 листопада 2025 року № 8 позивачу було запропоновано надати необхідний пакет документів для прийняття рішення.
21 грудня 2025 року ОСОБА_1 з урахуванням вказаного вище рішення житлової комісії скерував звернення з наданням відповідних документів в доповнення до заяви від 1 вересня 2025 року.
Рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 грудня 2025 року №9 позивачу відмовлено щодо перегляду дати зарахування до списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку по підрозділах кордону з дати надання службового (відомчого) приміщення квартири АДРЕСА_4 , згідно з рішенням житлової комісії ОКПП «Прикарпаття» від 25 серпня 1995 року протокол №5, за відсутності підстав перегляду прийнятого рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16 червня 2006 року протокол №4.
Позивач вважає таке рішення житлової комісії є незаконним та таким, що не відповідає критеріям, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей" 20 грудня 1991 року №2011-XII (надалі Закон №2011-XII) держава забезпечує військовослужбовців житлом або за їхнім бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання житло відповідно до цього Закону та інших законів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (надалі – Порядок №1081).
Відповідно до п. 26 Порядку №1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Згідно з пунктом 3 розділу V Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МВС України від 18.01.2021 №26, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 року за № 344/35966, особи, які перебувають на обліку для забезпечення їх житлом Держприкордонслужбою та призвані на військову службу під час мобілізації, у разі переміщення по службі до інших органів Держприкордонслужби після укладання ними відповідного контракту мають право бути зараховані на відповідний облік за новим місцем військової служби із збереженням часу попереднього перебування на обліку.
Суд встановив, що під час проходження військової служби в Окремому контрольно- пропускному пункту «Прикарпаття» з 25 серпня 1995 року позивач був зарахований та перебував у цій військовій частині на квартирному обліку зі складом сім`ї три особи.
Перебуваючи на квартирному обліку, відповідно до протоколу №5 засідання житлової комісії ОКПП «Прикарпаття» від 25.08.1995 позивачу було надано службове житло за адресою АДРЕСА_5 .
На час розподілу службової житлової площі за адресою АДРЕСА_5 , оформленого протоколом засідання житлової комісії ОКПП «Прикарпаття» від 25.08.1995 року чинним нормативним актом, що врегульовував вказані питання, були Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Міністрів УРСР №470 від 11.12.1984.
На час надання позивачу службового житла був чинним нормативний акт, що врегульовував дані питання, а саме Тимчасове Положення про порядок забезпечення житловою площею в Прикордонних військах України, затвердженого наказом Державного комітету у справах охорони державного кордону України від 20.01.1996 року за № 30.
Оскільки при прийнятті рішення житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 не було зараховано час перебування позивача на квартирному обліку у складі трьох осіб з 25.08.1995 року, ОСОБА_1 звернувся до житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , як правонаступника ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою з додатками, згідно з якою просив переглянути дату зарахування його до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житлом для постійного проживання з 16 червня 2006 року на 25 серпня 1995 року.
Не заслуговує на увагу твердження відповідача про те, що з питанням щодо перегляду дати зарахування в списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання позивач звернувся через більше ніж 19 років, оскільки така підстава для відмови не передбачена жодним законним чи нормативно-правовим актом.
Суд погоджується з твердженням позивача про те, що він має право на зарахування часу попереднього перебування на квартирному обліку під час проходження служби в ІНФОРМАЦІЯ_7 у складі трьох осіб станом на 25.08.1995.
Суд дійшов висновку, що рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 грудня 2025 року № 9 відповідач протиправно відмовив щодо зарахування ОСОБА_1 до списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку по підрозділах кордону з 25 серпня 1995 року протокол №5.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України суд,

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 грудня 2025 року № 8 в частині відмови ОСОБА_1 щодо перегляду дати з 16 червня 2006 року на 25 серпня 1995 року зарахування до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) в особі житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити дату зарахування до списку осіб (склад сім`ї – 3 особи) ОСОБА_1 , що потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку по підрозділах кордону з 25 серпня 1995 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Брильовський Роман Михайлович