Справа № 396/1624/25
Провадження № 2/396/53/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

11.03.2026 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: 
головуючого судді: Цесельської О.С.,
за участі секретаря судового засідання: Трохимчук Я.О.
розглянувши в м. Новоукраїнка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №396/1624/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, за яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у сумі 36203,66 грн., судовий збір у розмірі 2422 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 уклав електронні кредитні договори: 08.10.2021 р. з ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" №3554203952-131923, 01.10.2021 р. та 06.10.2021 р. з ТОВ "Мілоан" №3981792, №103035082, 02.10.2021 р. з ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів" №77427728 та 07.10.2021 р. з ТОВ "Київська торгово-інвестиційна компанія" №555157485421. Зазначені кредитні договори укладені на умовах строковості, звортності та платності. Відповідач не виконує свої зобов`язання, порушив умови кредитних договорів, а тому позивач, будучи наділений правом вимоги до відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 30.12.2025 р. цивільну справу прийнято до свого провадження.
Ухвалою суду від 09.02.2026 р., за клопотанням представника позивача, роз`єднані позовні вимоги зазначеного позову, виділені матеріали передані до відділу організаційного забезпечення виконання функцій суду для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу. Розгляд справи продовжено в межах позловних вимог про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором №3554203952-131923 від 08.10.2021 р..
Представник позивача в судове засідання не з`явився, 11.03.2026 р. через систему "Електронний суд" надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, а розгляд справи просить провести без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлялася про час та місце судового розгляду шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, проте на адресу суду повернувся конверт із вкладенням з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відзив до суду не надходив.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України, судовий процес не фіксувався.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
08.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК "Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено примірний договір позики №3554203952-131923, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 2500 грн.. Відповідно до п. 2.3 договору строк період користування кредитними коштами складає 14 днів.
Успішне перерахування коштів в сумі 2500 грн. на картку відповідача № НОМЕР_1 підтверджується листом генерального директора ТОВ "УПР" Є.Веліканова від 28.04.2025 р. 
15.02.2022 р. між ТОВ «ФК "Інкасо Фінанс» та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір відступлення прав вимоги №15-02/22, тобто ТОВ «ФК "Інкасо Фінанс» відступив на користь ТОВ "Вердикт Капітал" належні йому права вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором №3554203952-131923 від 08.10.2021 року, а ТОВ "Вердикт Капітал" приймає належні ТОВ «ФК "Інкасо Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, згідно реєстру боржників.
10.01.2023 р. було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №3554203952-131923.
18.02.2025 р. було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ "Коллект Центр" відступило на користь ТОВ "Факторинг партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3554203952-131923.
Згідно розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №3554203952-131923 від 08.10.2021 року станом на 16.07.2025 р. складає 15373,50 грн., з яких: 2500 грн. - тіло кредиту, 12873,50 - відсотки..
Таким чином, ТОВ "Факторинг партнерс" наділено правом вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором.
Зі змісту ст. 626, 638 ЦК України, слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Законом України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електроннукомерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Так, згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтями 1049, 1054 ЦК України, передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2ст. 1054 ЦК України).
Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, а також те, що відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву та не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений представником позивача розрахунок заборгованості за вищевказаними договорами, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаними договорами, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з вини відповідача, а отже суд вважає, що вимоги представника позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №3554203952-131923 від 08.10.2021 р. в сумі 15 373,50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
З ч. 1 ст. 137 ЦПК України вбачається, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджуються копією договору про надання правової допомоги, витягом з акту про надання юридичної допомоги, заявкою на надання юридичної допомоги, платіжним дорученням. Ч. 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (даліЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «Факторинг Партнерс» долучено до позовної заяви: копію Договору про надання правової допомоги, детальний опис (обсяг) вартості послуг: рахунок на оплату, заявку про надання юридичної допомоги, акт про надання юридичної допомоги.
Дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст.19 ЦПК України належить до справ незначної складності, у спорах про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання судова практика є сталою, не потребує вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратила би значний час, тому суд дійшов висновку проте, що правова допомога 13000 грн, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності цієї справи.
Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Отже, з відповідача на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» необхідно стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн..
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмежено відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованість за кредитним договором №3554203952-131923 від 08.10.2021 року у сумі 15 373 (п`ятнадцять тисяч триста сімдесят три) грн. 50 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 гривні та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бут оскаржене безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя:     О.  С. Цесельська