ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/115/26 
Провадження № 2/131/75/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2026 р. м. Іллінці 

Іллінецький районний суд Вінницької області 
в складі: 
головуючого - судді Марчук В.І.,
за участю секретаря судового засідання Яременко Г.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В : 
26 січня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі-позивач/ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»/ТОВ «БІЗПОЗИКА»/позикодавець) через систему «Електронний суд» звернулося до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач/позичальник/боржник) про стягнення заборгованості за Договором № 530767-КС-001 про надання кредиту від 23 березня 2025 року в розмірі 135840,00 грн. та судові витрати в розмірі 2662,40 грн. 
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 23.03.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Договір № 530767-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «БІЗПОЗИКА» 23.03.2025року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 530767-КС-001 про надання кредиту. Того ж дня ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 530767-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. 
Зі свєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5633 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий відповідачем було введено/відправлено. Таким чином, 23.03.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 530767-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 48000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить процентів за кожен день користування Кредитом.
Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.
Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 48000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котру позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).
До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 530767-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.
Відповідно до п. 2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту, та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 07.01.2026 року утворилась заборгованість за договором № 530767-КС-001 про надання кредиту в розмірі 135840,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 48000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентам - 54240,00 грн; суми заборгованості по відсоткам відповідно ст. 625 ЦКУ - 24000,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 9600,00 грн.
З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договором № 530767-КС-001 про надання кредиту від 23.03.2025 року в розмірі 135840,00 грн. та судові витрати в розмірі 2622,40 грн. 
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 30 січня 2026 року позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Копія позовної заяви здодатками до неї направлено відповідачу стороною позивача.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 30 січня 2026 року за клопотання представника позивача витребувано у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» докази.
Не погоджуючись із заявленими вимогами, 12.03.2026 року ОСОБА_1 подано до суду відзив на пзвну заяву, у якому позовні вимоги ТОВ «БІЗПОЗИКА» не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема, відповідач зазначає, що доказів того, що відповідачем були отримані кредитні кошти, розмір наданого кредиту, графіку погашення заборгованості, виписки з крткового рахунку відповідача, а також розрахунку заборгованості позивачем суду не надано. Звернено увагу, що у позовній заяві не вказано, коли саме відповідач отримав кредит. Таким чином, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач дійсно отримав у ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» кредит, розмір відсотків, атакож наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором, в задоволенні позовних вимог слід відмовити занедоведеністю. Даний відзив поданий з пропуском визначеного в ухвалі суду про відкриття провадження строку для подання відзиву, оскільки копію ували про відкриття провадження у справі ОСОБА_1 отримано 09.02.2026 року. В зв`язку із наведеним та враховуючи те, що відповідачем клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку не заявлено, відзив залишається без розгляду.
В свою чергу, 19.03.2026 року на вказаний відзив представником ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» подано відповідь.
Зокрема вказано, що до позовної заяви була додана візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та Відповідача щодо укладення Кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Вважає обґрунтованим висновок про те, що Кредитний договір підписаний Боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Посилаючись на висновки Верховного суду, викладені у своїй Постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 вказує, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінеті пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Під час укладення Кредитного договору сторони погодились укласти Кредитний договір з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (що зазначено на самому початку Кредитного договору). 
Кредитний договір укладений між Позивачем та Відповідачем не є договором приєднання (у розуміння ст. 634 Цивільного кодексу України). Позичальник не укладав Кредитний договір шляхом підписання заяви анкети про приєднання до публічної пропозиції.
Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем був укладений шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», та підписаний Відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до абзацу першого ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Щодо перерахування Відповідачу кредитних коштів за Кредитним договором вказано, що згідно з п. 2.1. Кредитного договору кредитодавець надає Позичальнику Кредит в розмірі 48 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА».
Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення суми Кредиту, сплати Комісії, Процентів, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених Договором.
Згідно з п. 11.3.1. Кредитного договору Позичальник підтвердив, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. 
Відповідно до п. 11.4.4. Кредитного договору Позичальник ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням.
Згідно з п. 11.4.6. Кредитного договору вказаний Позичальником (з метою отримання Кредиту) поточний (картковий) рахунок, а також інший поточний (картковий) рахунок, який у разі потреби може бути надано Позичальником Кредитодавцю, належать саме Позичальнику і жодні треті особи не мають до нього доступу чи жодних прав щодо нього. 
Номер банківської картки для перерахування кредитних коштів за Кредитним договором був вказаний Позичальником під час укладення Кредитного договору в його особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця. На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви був доданий витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті Кредитодавця "Анкета клієнта", відповідно до якого Позичальником був зазначений номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахування на цю картку кредитних коштів за Кредитним договором.
ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 48 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_3 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується двома довідками про перерахування кредитних коштів. 
Щодо перерахування Відповідачу кредитних коштів за Кредитним договором в розмірі 48 000,00 грн, повідомлленоо, що до позовної заяви була додана довідка, сформована в платіжній системі «Platon», та яка була надана ТОВ «Бізнес Позика» посередником ТОВ «ПрофітГід», який надає послуги на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020.
Разом з тим, вказано, що Відповідач в підтвердження своїх доводів про начебто не отримання кредиту від Позивача, міг просто надати суду виписку зі свого карткового рахунку в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК".
Повідомлено суд, що ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами зазвичай здійснюється Посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з Посередниками за допомогою платіжних систем Посередників. 
ТОВ «Бізнес Позика» зазвичай не здійснює перерахування кредитних коштів Позичальникам зі своїх рахунків. На підтвердження перерахування кредитних коштів Позичальникам та зарахування платежів Позичальників за Кредитними договорами відповідні Посередники зазвичай надають ТОВ «Бізнес Позика» довідки (довідки з платіжних систем). 
ТОВ «Бізнес Позика» не має жодного відношення до банківської картки Відповідача (та відкритого для її обслуговування рахунку) крім того, що на вказану Позичальником під час укладення Кредитного договору банківську картку (відкритий для її обслуговування рахунок) здійснюється перерахування кредитних коштів за Кредитним договором. 
У зв`язку з вищенаведеним, Позивач не може надати виписку по рахунку Позичальника, оскільки ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами зазвичай здійснюється Посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з Посередниками за допомогою платіжних систем Посередників. Таку виписку може надати або сам Позичальник або банк на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів.
Перерахування кредитних коштів за Кредитними договорами ТОВ «Бізнес Позика» відповідними посередниками відповідає положенням ст. 6 та ст. 9 Закону України "Про електронну комерцію", а вищевказаний доказ (докази) перерахування кредитних коштів є належними, допустимими та достатніми доказами перерахування кредитних коштів за Кредитним договором.
Щодо стягнення процентів за Кредитним договором, порядку їх нарахування та розміру зазначено, що відповідно до п. 5.3. Кредитного договору Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення суми Кредиту, сплати Комісії, Процентів, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених Договором.
Згідно з п. 11.3.1. Кредитного договору Позичальник підтвердив, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. 
Відповідно до п. 11.4.4. Кредитного договору Позичальник ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. 
Також звернено увагу суду на наступні обставини справи: Кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення Позичальника з умовами Кредитного договору та Правилами; Позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору та погодився його виконувати (що відповідає принципу свободи договору, який встановлений у статті 627 ЦК України). Якби Позичальника не влаштовували умови Кредитного договору, він міг його просто не укладати; Протягом строку дії Кредитного договору та/або після його закінчення Позичальник не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. 
Звернено увагу суду, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів, Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами) чи якихось «тарифах та умовах», а саме у Кредитному договорі, який Позичальник уклав з ТОВ «Бізнес Позика» шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписав за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
Крім того, звернено особливу увагу суду на те, що Позивач за Кредитним договором: Не нараховував та не заявляв до стягнення у позовних вимогах неустойку (у формі пені чи штрафів) відповідно до ст. 549 ЦК України; Не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору (як вбачається з розрахунку заборгованості, розмір заборгованості Позичальника після останнього дня строку дії кредитного договору не змінювався, тобто жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору не нараховувалися. Оскільки розрахунок заборгованості у ТОВ «Бізнес Позика» формується автоматично у відповідній програмі, ця програма «протягнула» дати після закінчення строку дії Кредитного договору до дати створення цього розрахунку заборгованості).
Зауважено, що порушення Позичальником графіку платежів закономірно призвело до подорожчання загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. Якщо позичальник не здійснив платіж (платежі) за графіком або здійснив його (їх) у меншому розмірі, ніж передбачено графіком, це закономірно призводить до нарахування процентів у більшому розмірі, тому що як вже було зазначено вище, проценти нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Для спростування позовних вимог Позивача, сторона Відповідача мала б надати суду докази здійснення всіх платежів за кредитним договором у розмірі та строк, відповідно до встановленого у п. 4.2.2. Кредитного договору графіку платежів, однак сторона Відповідача таких доказів суду не надала.
Звернено особливу увагу суду, що встановлення у Кредитному договору процентів, які нараховуються на залишок заборгованості за Кредитним договором, відповідає принципу свободи договору (який встановлений статтею 627 ЦК України). Уклавши Кредитний договір Позичальник добровільно погодився з його умовами.
Щодо правомірності встановлення небанківською установою ТОВ «Бізнес Позика» комісії за надання кредиту у Кредитному договорі та правомірності стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту зазначено, що відповідно до п. 2.5. Кредитного договору комісія за надання Кредиту становить 9 600,00 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору.
Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит також належить до Комісії за видачу кредиту і може одноразово нараховуватись при кожному отриманні Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, якщо нарахування Комісії за видачу додаткових грошових коштів передбачено відповідними Додатковими угодами до цього Договору, якими Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів. Якщо у відповідній Додатковій угоді до цього Договору, якою Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, зазначено, що Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит становить 0% (нуль відсотків), вказане означає, що Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит на підставітакої Додаткової угоди до цього Договору є відсутньою. 
Додаткові та/або супутні послуги за цим Договором відсутні, оскільки Кредитодавець не надає додатковіта/або супутні послуги та не вимагає надання/отримання додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб при отриманні Позичальником Кредиту. 
Тарифи за цим Договором є незмінними впродовж дії Договору, зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткового договору до цього Договору, який Сторони погодили іменувати у своїх відносинахД одатковою угодою.
Згідно з п. 4.2.2. Кредитного договору сторони на момент укладення Договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. 
Встановлений вищезазначеним пунктом Кредитного договору графік платежів чітко передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. 
Також обов`язок Відповідача щодо сплати зокрема комісії за надання кредиту передбачений у Паспорті споживчого кредиту до Кредитного договору, де також викладений графік платежів за Кредитним договором, який чітко передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту.
Крім того,казано, що розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Сторона Відповідача у Відзиві на позовну заяву жодним чином не пояснила, чому на її думку доданий Позивачем до позовної заяви Розрахунок заборгованості за Кредитним договором є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором, який би узгоджувався з умовами кредитного договору та обставинами справи.
Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Крім того, в позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, не заперечувалося проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_1 , своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання 02 та 30 березня 2026 року не з`явився, належним належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та дату і час розгляду справи, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, про причини своєї неявки не повідомив. Поданий відповідачем відзив на позовну заяву з пропуском визначеного в ухвалі суду про відкриття провадження строку для подання відзиву залишено без розгляду.
Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, п.4 ч.8 ст.128, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами. 
Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 23.03.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 530767-КС-001 про надання кредиту (Електронна форма) з використанням інформаційно-комунікаційної системи креитодавця, дистанційно в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом надання пропозиції укластиДоговір (оферти) кредитодавцем та її прийняття (акцептування) позичальником. Даний договір підписаний електронними підписами з одноразовим ідентифікатором UA- 5633. 
Відповідно до п. 2.1 договору № 530767-КС-001 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 48000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».
Відповідно до п.2.3 договору, строк, на який надається кредит,- 16 тижнів.
Згідно з п.2.4 договору, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1 %, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. 
Відповідно до п.2.5 договору, комісія за видачу кредиту - 9600,00 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.
Відповідно до п.2.8 договору, строк дії договору: до 13.07.2025 року.
Відповідно до п.2.9 договору, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 97771,45 грн.
Відповідно до п.2.10 договору загальні витрати за Кредитом: 49771,45 грн.
Відповідно до п.2.11 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка 9716,22 процентів.
Відповідно до п.2.13 дата видачі кредиту 23.03.2025року.
Відповідно до п.2.14 дата повернення кредиту 13.07.2025 року. 
Сторонами в пункті 3 договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату (періодичність) внесення позичальником платежів. 
Пунктом 4.2.2. договору встановлений графік платежів, які припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Усього 8 періодів з 06.04.2025 року по 13.07.2025 року , розраховано суму процентів за користування кредитом, суму часткового платежу основної суми та суму комісії за надання кредиту у кожному періоді. 
Згідно п. 5.2 Позичальник зобов`язується виконувати цей Договір у порядку та в строки (терміни), встановлені Договором. Надавати Кредитодавцю усі необхідні документи для укладення Договору та достовірну інформацію щодо себе, свого фінансового стану, мети та характеру майбутніх ділових відносин . Повернути Кредит, сплатити Проценти за користування Кредитом та інші платежі, передбачені Договором, до закінчення строку (терміну) дії Договору. Оновлювати свої персональні дані, надані Кредитодавцю, шляхом повідомлення їх Кредитодавцю по телефону, через Особистий кабінет або надіславши відповідне повідомлення на адресу Кредитодавця (зокрема електронну пошту), не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення таких змін (п.п. 5.2.2. 5.2.3. 5.2.4.) Відповідно до п. 5.2.8. Позивач зобов`язаний належним чином виконувати інші обов`язки, встановлені законодавством України, цим Договором та Правилами. 
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором виконало та 23.03.2025 року позивач на виконання зобов`язань за договором № 530767-КС-001 від 23.03.2025 року перерахував на банківську карту № НОМЕР_4 , яка вказана відповідачем в особистому кабінеті, грошові кошти в сумі 48000,00 грн., що підтверджується даними підтвердження про здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід». 
Відповідач свої зобов`язання належним чином в повному обсязі не виконав, вказані обставини вказуються позивачем, що зазначено у позовній заяві та підтверджуються наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом. 
Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на спростування факту укладення вищевказаного Договору або факту перерахування та отримання ним кредитних коштів. Будь яких доказів, які б спростували факти, як укладення самого договору, так і отримання відповідачем коштів на картковий рахунок матеріали справи не містять. Також відповідачем не надано суду доказів погашення кредитної заборгованості.
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 530767-КС-001 про надання кредиту від 23.03.2025 року станом на 06.01.2026 року (нарахування процентів проведені з 23.03.2025 року по 13.07.2025 року, тобто в межах строку кредитування) становить 135840,00 грн, що складається з: заборгованості за кредитом - 48000,00 грн.; заборгованості по відсотках - 54240,00 грн.,заборгованості по комісієї - 9600,00 грн. та 24000,00грн. заборгованості по % за ст.625 ЦКУ.
Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Як вбачається з матеріалів справи, договір №530767-КС-001 про надання кредиту від 23.03.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладений в електронному вигляді із застосуванням електронних підписів.
Зі змісту договору встановлено, що ОСОБА_1 при його оформленні зазначив свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, електрону адресу, адресу місця реєстрації (проживання), номер телефону, номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кошти.
ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого позикодавець надіслав останньому за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який заявник використав для підтвердження підписання договору.
Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Отже, підписанням договору №530767-КС-001 про надання кредиту від 23.03.2025 року ОСОБА_1 підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Без вчинення вказаних вище дій, зокрема надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону та/або та електронної пошти для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.
Судом встановлено, що договір про надання кредиту між сторонами в електронній формі через веб-сайт ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та вчинено наступні для цього дії: вхід в особистий кабінет, передача інформації обраних клієнтом умов, підписання паспорта споживчого кредиту та інформаційного повідомлення, формування шаблону оферти, запит на відправку шаблону акцепту, підписання договору клієнтом, підписання договору товариством, формування інформаційного повідомлення про успішне підписання договору, відправка документів на електронну пошту, відображення документів у особистому кабінеті.
Оскільки без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, за яким з рахунку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки ОСОБА_1 , зареєстрованого останнім у особистому кабінеті на сайті https://my.bizpozyka.com.
У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від його імені, до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, відсутні докази того, що відповідач звертався до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій чи оскаржував правомірність укладеного договору.
23.03.2025 року позивач на виконання своїх зобов`язань перерахував на банківську карту № НОМЕР_2 , яка вказана відповідачем в особистому кабінеті, грошові кошти в сумі 48000,00грн., що вбачається із підтвердження ТОВ «ПрофітГід» про здійснення переказу грошових коштів.
Також, з повідомлення АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № 81-15-9/2823-БТ від 16.02.2026 року, зробленого на виконання ухвали суду, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 та відкрито під неї відповідний банківський рахунок, на яку були зараховані кошти 23.03.2025року в сумі 48000,00грн., згідно доданої виписки про рух коштів по рахунку. 
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що зазначено у позовній заяві та підтверджуються наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом.
Доказів про виконання відповідачем надалі своїх зобов`язань матеріали справи не містять.
Кредитний договір, оферта та паспорт кредиту були підписані обома сторонами у спосіб вказаний в законі України «Про електронну комерцію», що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними документами які підписані кваліфікованим електронним підписом зі сторони кредитодавця та за довомогою електронного підпису відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора з посиланням на відповідний номер телефону.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала.
Розрахунок заборгованості за кредитним договором, укладеним між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом, стосовно надання кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, а також нарахування процентів. 
Відповідач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, не спростував розрахунки заборгованості, що надані позивачем до суду.
Зважаючи на те, що відповідач взятих на себе зобов`язань по кредитному договорі не виконав, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. 
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 241000,00 грн. суд зазначає наступне. 
Суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на усій території України оголошено воєнний стан (Указ затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ). У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався та триває до цього часу.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 18.
Відповідно до указаного пункту, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 7.5 договору № 530767-КС-001 у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700000 % процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України.
Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування кредитом та/або суму простроченої комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2 (два) відсотка від неповернутої позичальником суми кредиту.
Сукупна сума нарахованих процентів річних на підставі цього пункту договору та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору, не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником від кредитодавця за цим договором, з урахуванням додаткових грошових коштів, одержаних позичальником від кредитодавця на підставі укладених додаткових угод до цього договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним позивачем, проценти на підставі ст. 625 ЦК України щомісячно нараховувались ОСОБА_1 в розмірі 2 % починаючи з 07.04.2025 по 01.05.2025, що відповідає умовам, визначеним п. 7.5 спірного договору.
Аналіз положень п. 7.5 договору свідчить, що сума нарахованих позивачем процентів в розмірі 24000,00 грн. є мірою відповідальності позичальника за прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому можливість нарахування таких процентів та відповідно їх стягнення з відповідача підпадає під дію норми п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що в даному випадку ОСОБА_1 звільняється від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, а нараховані на підставі ст. 625 ЦК України проценти в розмірі 24000,00 грн., підлягають списанню позикодавцем.
З цих причин у цій частині позов задоволенню не підлягає. 
Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 82,33%), тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2191,95 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. ст. 12-13, 76, 81, 141, 206,247, 263-265, 274-279,352,354 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за Договором № 530767-КС-001 про надання кредиту від 23 березня 2025 року в розмірі 111840,00грн. /сто одинадцять тисяч вісімсот сорок гривень/.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2191,95грн. /дві тисячі сто дев`яносто одну гривню дев`яносто п`ять копійок/ витрат по сплаті судового збору. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне рішення складено 30 березня 2026 року.
Повне найменування сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239. 
відповідач - ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області		  Валентина МАРЧУК