Провадження № 2/742/111/26 
Єдиний унікальний № 742/2719/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У травні 2025 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за Кредитним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4333326 від 27.01.2024 у розмірі 89313 грн 84 коп.
Аргументує свої вимоги тим, що 27.01.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №4333326, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики у розмірі 10000 грн 00 коп, зі сплатою процентів на строк 360 днів.
23 вересня 2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» укладено договір відступлення прав вимоги №23/09/2024, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №4333326 від 27.01.2024.
У зв”язку з неналежним виконанням умов договору кредиту утворилася заборгованість у розмірі 89313 грн 84 коп, яку відповідач в добровільному порядку не повертає.
ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_2 від 23 травня 2026 року справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні на 10 год 20 хв 28 серпня 2026.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год 50 хв 21.01.2026.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.01.2026 року розгляд справи відкладено до 09 год 40 хв 18 березня 2026.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 березня 2026 ОСОБА_3 , у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 , розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 21 квітня 2026. 
ІІІ.Позиції сторін.
В судове засідання представник позивача не з”явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача в судове засідання проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином та не скористався правом надати відзив на позовну заяву.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV.Фактичні обставини встановлені судом.
27.01.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №4333326, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики у розмірі 10000 грн 00 коп, зі сплатою процентів на строк 360 днів.
Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту.
Згідно з п.1.4.2 кредитного договору, знижена процентна ставка становить 0,01 % в день.
Відповідно до п.2.1 кредитного договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахувангня коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Згідно з п.6.4 кредитного договору, у випадку невиконання та /або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та /або сплати процентів за користування кредитом Товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити товариству штраф: у розмірі 25 % від суми невиконаного та/ або неналежного виконання зобов`язання на кожен 7 день кожного факту такого невиконання та/ або неналежного виконання(а.с.25-35)
Відповідно до паспорта споживчого кредиту №4333326 від 27.01.2024 укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , визначено умови кредитного договору та є невід`ємною частиною(а.с.37-39)
Згідно з листа АТ Перший український міжнародний банк» від 08.02.2024, в банку на ім`я ОСОБА_1 була випущена платіжна картка НОМЕР_2 до рахунку НОМЕР_3 у гривні, за 27.01.2024 була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 10000 грн через сервіс іншого банку о 04.01.08, через пристрій У8512163, банк екваєр JSC Bank Vostok(а.с.138)
23 вересня 2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» укладено договір відступлення прав вимоги №23/09/2024, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників(а.с.80-84).
Згідно з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №23/09/2024 dsl 23/09/2024 від 23 вересня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4333326 від 27.01.2024 року становить 66000 гривень 17 копійок, із них 9517 гривень 00 коп – заборгованість за кредитом, 51483 грн 17 коп – заборгованість за відсотками;5000 грн – заборгованість за пенею та штрафами(а.с.15).
23 вересня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №4333326 від 27.01.2024 року в якому вказано, що станом на 23.09.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4333326 від 27.01.2024 року становить 66000 гривень 17 копійок, із них 9517 гривень 00 коп – заборгованість за кредитом, 51483 грн 17 коп – заборгованість за відсотками;5000 грн – заборгованість за пенею та штрафами(а.с.40-44).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» провело розрахунок заборгованості за кредитним договором №4333326 від 27.01.2024 року в якому вказано, що за період з 24.09.2024 по 20.01.2025 за 119 календарних днів, заборгованість ОСОБА_1 за процентами за користування грошовими коштами (процентна ставка 2,5%) кредитним договором №4333326 від 27.01.2024 року становить 28313 гривень 67 копійок(а.с.45,46).
V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.  Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.  Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Ст.626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526-527 ЦК України зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. 
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов”язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Судом встановлено, що між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4333326 від 27.01.2024, згідно з якого товариство надало йому кредит, а відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути відповідно до умов договору.
Між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги до відповідача, як боржника за кредитним договором.
Оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору та в установлені строки не здійснив погашення кредиту, то вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту 9517 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо вимоги про стягнення процентів за користування коштами.
Відповідно до умов Договору, відповідачу надано позику у розмірі 10000 грн, зі сплатою процентів за користуванням кредитом 2,50% у день, на строк 360 днів.
Знижена процентна ставка становить 0,01% в день.
Таким чином, суд констатує, що Позикодавець мав право нараховувати проценти за користування позикою протягом 360 днів з часу надання позики.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ "Лінеура України" за кредитним договором №4333326 від 27.01.2024 року в якому вказано, що станом на 23.09.2024 заборгованість ОСОБА_1 за процентами за користування кредитом становить 51483 грн 17 коп, із них за період з 27.01.2024 по 15.02.2024 застосовувалась знижена відсоткова ставка 0,01%, заборгованість за процентами становить 2,85 грн. 
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором №4333326 від 27.01.2024 року в якому вказано, що за період з 24.09.2024 по 20.01.2025 за 119 календарних днів, заборгованість ОСОБА_1 за процентами за користування грошовими коштами (процентна ставка 2,5%) за кредитним договором №4333326 від 27.01.2024 року становить 28313 гривень 67 копійок
Згідно з ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Зміни до вказаної статті набули чинності з 22.12.2023 відповідно до Закону України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 27.01.2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 2,50% в день суперечить чинному законодавству.
За період з 27.01.2024 по 15.02.2024 застосовувалась знижена відсоткова ставка 0,01%, і заборгованість за вказаний період підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2,85 грн. 
За період з 16.02.2024 по 23.09.2024 року заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами становить 21032,57 грн виходячи з розрахунку (9517 грн 00 коп(тіло кредиту) х1 % Х 221 день користування кредитними коштами), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
За період з 24.09.2024 по 20.01.2025 за 119 календарних днів, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами становить 11325 грн 23 коп, виходячи з розрахунку 9517 грн 00 коп(сума основного боргу на яку нараховується процентна ставка) х1 % Х 119 день користування кредитними коштами), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 32360 грн 65 коп.
Щодо стягнення неустойки.
Згідно з п.6.4 кредитного договору, у випадку невиконання та /або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та /або сплати процентів за користування кредитом Товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити товариству штраф: у розмірі 25 % від суми невиконаного та/ або неналежного виконання зобов`язання на кожен 7 день кожного факту такого невиконання та/ або неналежного виконання.
Згідно з розрахунку заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 5000 гривень штрафу.
Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який триває і по даний час.
Відповідно до п.18.Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи, що позивачем нараховано штраф в період дії воєнного стану, то вимоги про стягнення штрафу не підлягають задоволенню.
Висновок суду за результатами розгляду справи.
Враховуючи, що позивачем надані належні та допустимі докази, які свідчать про надання кредиту відповідачу та невиконання останнім обов`язку щодо виконання умов договору про повернення кредитних коштів, та ненадання відповідачем належних та допустимих доказів щодо спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 41877 грн 65коп, які складаються з 9517 гривень 00 коп – заборгованість за кредитом, 32360 грн 65 коп– заборгованість за відсотками.
VІ.Розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1135 грн 62 коп, виходячи з розрахунку (46,88% х2422 грн 40 коп) в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. 
Відповідно до частини восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: заявку на надання правової допомоги №4333326 від 24.02.2025(а.с.16,17), договір про надання правової допомоги №01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року(а.с.60,61), акт №4333326 від 24.03.2025 прийому-передачі виконаих робіт (наданих послуг) згідно з договору №01/08/2024-А від 01 серпня 2024, з яких вбачається, що між Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» та Адвокатом Дідух Євгеном Олександровичем укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якої було надано послуги, а саме: зустріч адвоката та клієнта, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства -0,5 год, вартістю -440 грн, дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи 1 год, вартістю 840 грн, аналіз чинного законодавства, судової практики, 0,5 год, вартістю 440 грн, підготовка декількох позицій на підставі вивчення питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, 1 год, вартістю 840 грн, письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства, 1 год, вартістю 840 грн, проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів, 1 год, вартістю 840 грн складання позовної заяви, 2 год, вартістю 1640 грн, складання та оформлення інших документів, 1 год, вартістю 840 грн, складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді, 2 год, вартістю 1640 грн, представництва інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства, 2 год, вартістю 1640 грн. Всього 10000 грн(а.с.16,17,48,60).
Судом встановлено, що сума витрат на правову допомогу становить 10000 грн, які позивач просить стягнути в рахунок відшкодування правової допомоги.
Враховуючи складність справи та виконані адвокатом роботи, суд вважає, що розумний розмір витрат на правову допомогу становитиме 4688 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», ЄДРПОУ 40966896, місто Київ, вул.Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, заборгованість за кредитним договором №4333326 від 27.01.2024 року у сумі 41877( сорок одна тисяча вісімсот сімдесят сім) гривень 65копійок, які складаються з 9517 гривень 00 коп – заборгованість за кредитом, 32360 грн 65 коп– заборгованість за відсотками. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», ЄДРПОУ 40966896, місто Київ, вул.Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, 1135 (одна тисяча сто тридцять п"ять) грн 62 коп в рахунок відшкодування коштів сплачених за судовий збір та 4688 (чотири тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень за правничу допомогу.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО 

Повний текст рішення виготовлено: 24.04.2026 року