Справа № 761/53240/25
Провадження №1-кп/761/2427/2026

В И Р О К 
іменем України

23 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
потерпілого ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12025100100004135, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Так, приблизно о 11 годині 30 хвилин 15 грудня 2025 року інспектор управління патрульної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інспектор управління патрульної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у складі екіпажу патрульної поліції по охороні громадського порядку, рухались вулицею Петра Нестерова у місті Києві. 
Приблизно о 11 годині 30 хвилин 15 грудня 2025 року, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Петра Нестерова, 3, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , під час виконання своїх службових обов`язків, які виразились у зупинці транспортного засобу, на якому рухався ОСОБА_9 , який не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху - повороту праворуч, чим порушив правила дорожнього руху, передбачені ч. 2 ст. 122 КупАП, направилися у напрямку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення причини порушення правил дорожнього руху та подальшої їх перевірки. В ході перевірки документів працівниками патрульної поліції було встановлено, що у ОСОБА_9 відсутній поліс обов`язкового страхування, що виразилось у порушенні правил керування транспортного засобу, передбаченого ч. 1 ст. 126 КупАП. Також, в ході перевірки військово-облікових документів ОСОБА_9 було встановлено, що останній являється порушником військового обліку та не користується правом на відстрочку та бронювання не має, після чого останнього було попереджено про невиконання законних вимог поліцейського та щодо нього буде застосовано фізичні засоби впливу та спеціальні засоби на підставі ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію». В подальшому, ОСОБА_9 відмовився виконувати вищевказані законні вимоги працівників правоохоронного органу, внаслідок чого, до останнього було застосовано фізичну силу та спеціальні засоби - кайданки.
В цей час, ОСОБА_6 , який усвідомлюючи, що перед ним знаходяться саме працівники правоохоронного органу, одягнені у формений одяг працівників Національної поліції України, які представилися працівниками поліції, пред`явили власні службові посвідчення та виконують свої службові обов`язки, з метою сприяння вчинення опору працівникам поліції ОСОБА_9 , та нанесення ушкоджень працівникам правоохоронного органу, застосував засіб, споряджений речовиною сльозогінної та дратівної дії шляхом розпилення в область обличчя ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку 1 ступеня кон`юнктиви та склери обох очей, обох щічно-вилично-нижньощелепних ділянок, повік обох очей, носа, підборіддя, правової бокової поверхні шиї, передньої поверхні правої вушної раковини. Після чого, ОСОБА_6 , з тією ж метою, застосував засіб, спорядженого речовиною сльозогінної та дратівної дії шляхом розпилення в область обличчя ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку 1 ступеня кон`юнктиви та склери лівого ока, лівої половини обличчя, повік обох очей, після чого останній був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Таким чином, вищевказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. 
Так, обвинувачений ОСОБА_9 повідомив суду, що 15 грудня 2025 року він разом із батьком пересувався автомобілем, після чого їх було зупинено працівниками поліції. Під час перевірки документів з`ясувалося, що строк дії полісу обов`язкового страхування закінчився. В ході подальшої перевірки документів він побачив, як працівники поліції почали здійснювати затримання його батька із застосуванням фізичної сили та кайданок. Перебуваючи, за його твердженням, у стані сильного емоційного збудження та намагаючись захистити батька, він застосував щодо працівників поліції засіб сльозогінної дії. Надалі на місце події прибули інші працівники поліції, які його затримали.
Таким чином, показання ОСОБА_9 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції. 
Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, враховуючи відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_9 , показання якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, та враховуючи відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні матеріали, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, умисний винний протиправний характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують обвинуваченому покарання.
Зокрема, судом враховано особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває. 
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. 
Відповідно до правил призначення покарання, закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. 
Суд, при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому, не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України. 
Так, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України та з урахуванням всіх обставин справи на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробовуванням, якщо останній протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. 
Процесуальні витрати в данному кримінальному провадженні відсутні. 
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 349, 368, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази у даному кримінальному провадженню, а саме:
- DVD-R диск з відеозаписами із портативних відео-реєстраторів працівників Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції (БК473832 та БК473618) - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- засіб сльозогінної та дратівливої дії «Pepper KO» - знищити;
- мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone 12» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператору ВФ Україна НОМЕР_3 , бездротові навушники марки «Apple», моделі «Airpods» в силіконову чохлі синього кольору, сенсорний годинник марки «Хіаоті», моделі «Redmi», з силіконовим ремінцем темного кольору, павербанк «Wireless Powerbank 10000» - залишити у володінні ОСОБА_6 .
Вирок суду першої інстанції в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України оскарженню не підлягає. В іншій частині може бути оскаржений учасниками процесу, протягом 30 діб з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції до Шевченківського районного суду м. Києва.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити учасникам. 

Суддя Шевченківського районного 
суду міста Києва ОСОБА_1