ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 м. Дніпро Справа № 912/1539/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б.,
суддів: Верхогляд Т.А., Іванова О.Г., 
секретар судового засідання Жолудєв А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Райпостач» на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.10.2024 у справі № 912/1539/22 (суддя Кабакова В.Г.), повний текст рішення складено 23.10.2024 
за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райпостач», с. Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області
до відповідачів:
1. Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ
2. Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області с. Дмитрівка Кропивницького району Кіровоградської області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м. Кропивницький
про визнання протиправною та скасування державної реєстрації, зобов`язання закрити поземельну книгу, визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору та скасування рішення, зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

В жовтні 2022 року до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства «Райпостач» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» та Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області з вимогами про:
- визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0012 га, з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004, розташованої у Кіровоградській області Кропивницькому районі на території Дмитрівської сільської ради з цільовим призначенням код КВЦПЗ 14.02;
- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку iз здійсненням державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0012 га з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004, розташованої у Кіровоградській області Кропивницькому районі на території Дмитрівської сільської ради з цільовим призначенням код КВЦПЗ 14.02;
- визнання незаконним та скасування рішення Дмитрівської сільської ради від 03.03.2022 року № 1179 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення AT «Українська залізниця» земельної ділянки та передачі її в оренду;
- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 25.04.2022, укладеного між Дмитрівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області та Акціонерним товариством «Українська залізниця» та скасування рішення про реєстрацію права оренди земельної ділянки індексний номер 63872329 від 15.06.2022;
- зобов`язання Акціонерного товариства «Українська залізниця» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою наданою в постійне користування Відкритому акціонерному товариству «Райпостач» на підставі Держаного акта на право постійного користування земельною ділянкою серія КР-000068, шляхом знесення (демонтажу) електричних опор, а саме:
- електрична опора б/н - координата X 5389624,619 Y 4310395,792;
- електрична опора б/н - координата X 5389624,652 Y 4310392,893;
- електрична опора № 1 - координата X 5389627,641 Y 4310401,090;
- електрична опора № 2 - координата X 5389735,659 Y 4310397,727;
- електрична опора № 3 - координата X 5389761,209 Y 4310396,545;
- електрична опора № 4 - координата X 5389793,887 Y 4310394,117;
- електрична опора № 5 - координата X 5389820,955 Y 4310394,704;
- електрична опора № 6 - координата X 5389853,029 Y 4310391,768;
- електрична опора № 7 - координата X 5389886,419 Y 4310391,707;
- КТП № 59 розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Дмитрівська сільська рада незаконно передала Акціонерному товариству «Українська залізниця» в оренду земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні позивача на підставі Державного акта серії КР № 000068.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.10.2024 у даній справі в задоволенні позову відмовлено.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт – ВАТ «Райпостач» не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає його незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та наявним доказам.
На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про недоведеність правонаступництва ВАТ «Райпостач» щодо Знам`янського районного підприємства матеріально-технічного забезпечення «Райпостач» Кіровоградського виробничого об`єднання «Облагротехсервіс», якому на підставі рішення виконкому Кіровоградської обласної ради від 05.07.1995 № 81 та Державного акта серії КР-000068 було надано у постійне користування земельну ділянку площею 4,7 га. 
Матеріалами справи, зокрема статутними документами, наказами Фонду державного майна України, довідками ФДМУ, єдиним кодом ЄДРПОУ 00904977, а також фактом перетворення державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, підтверджено безперервність правосуб`єктності та перехід до ВАТ «Райпостач» усіх прав і обов`язків попередника відповідно до ст. 108 ЦК України. 
Розбіжності у назві землекористувача в документах 1990-х років є технічними, зумовленими особливостями перехідного періоду, та не свідчать про існування різних юридичних осіб. 
Суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що відповідач-2 фактично визнавав за ВАТ «Райпостач» право постійного користування спірною земельною ділянкою, зокрема шляхом надання дозволу на її інвентаризацію рішенням від 01.11.2021 № 873, а також не врахував приписи ч. 1 ст. 75 ГПК України щодо визнаних сторонами обставин.
Крім того, суд безпідставно проігнорував висновки комплексної судової земельно-технічної експертизи № 2612/22 від 14.08.2023 та експертизи з питань землеустрою № 1/04/24 від 16.04.2024, якими достовірно встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004 та розміщені на ній об`єкти електропостачання АТ «Українська залізниця» знаходяться в межах земельної ділянки, наданої ВАТ «Райпостач» у постійне користування, а також що зміна цільового призначення та формування цієї ділянки здійснені з порушенням вимог земельного законодавства. 
Висновок суду про добровільну відмову позивача від права постійного користування є необґрунтованим і не підтверджений належними доказами, тоді як чинність Державного акта серії КР-000068 не припинялась і не визнавалась недійсною у встановленому законом порядку. 
За вказаних обставин апелянт вважає, що обраний ним спосіб захисту відповідає вимогам ст. 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст. 393 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та спеціальному законодавству у сфері державної реєстрації земельних ділянок і речових прав, а наявні у справі докази є достатніми для задоволення позову. 
У зв`язку з викладеним ВАТ «Райпостач» просить апеляційний господарський суд скасувати оскаржуване рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.10.2024 у справі № 912/1539/22 та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Дмитрівська сільська рада як відповідач-2 заперечує проти задоволення апеляційної скарги ВАТ «Райпостач», вважає її необґрунтованою та такою, що не спростовує законності й обґрунтованості рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.10.2024 у справі № 912/1539/22. 
На переконання відповідача-2, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи і дійшов правильного висновку про відсутність у позивача належних та допустимих доказів права постійного користування спірною земельною ділянкою. Позивач не довів правонаступництво ВАТ «Райпостач» після Знам`янського районного підприємства матеріально-технічного забезпечення «Райпостач» Кіровоградського виробничого об`єднання «Облагротехсервіс», що підтверджено як висновком судової експертизи з питань землеустрою від 16.04.2024 № 1/04/24, так і встановлено судом у рішенні. 
Державний акт на право постійного користування землею серії КР-000068, на який посилається апелянт, виданий іншій юридичній особі, а саме Знам`янському районному підприємству матеріально-технічного забезпечення, і не посвідчує виникнення такого права у ВАТ «Райпостач». 
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що протягом тривалого часу із земельної ділянки площею 4,7 га вилучалися частини для надання у власність фізичним особам, унаслідок чого її площа та конфігурація істотно змінилися, що спростовує доводи позивача про незмінність меж земельної ділянки з 1995 року. 
Посилання апелянта на технічний звіт 2023 року є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій» такий вид документації із землеустрою не передбачений, а отже не може вважатися належним доказом у справі.
Апеляційна скарга фактично зводиться до повторення доводів, яким суд першої інстанції вже надав належну правову оцінку, та не містить підстав для скасування оскаржуваного рішення. За таких обставин рішення Господарського суду Кіровоградської області ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

26.01.1994 розпорядженням Представника Президента України № 28 зареєстровано Знам`янське державне підприємство по матеріально-технічному забезпеченню «Райагропостач».
28.01.1994 Знам`янською районною державною адміністрацією видано свідоцтво № 71 про реєстрацію статуту Знам`янського підприємства матеріально-технічного постачання «Райагропостач» (а. с. 13 т. 1).
Згідно зі статутом, зареєстрованим 26.01.1994 за № 28 (а. с. 18– 21 т. 1), підприємство є самостійним господарським суб`єктом, який здійснює діяльність на засадах повної економічної та правової самостійності.
Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області від 28.08.1995 № 875 (п. 1) Знам`янське державне районне підприємство по матеріально-технічному забезпеченню «Райагропостач» перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Райпостач» , засновником якого визначено регіональне відділення ФДМУ по Кіровоградській області (а. с. 14– 15 т. 1).
Рішенням Знам`янської районної ради народних депутатів від 05.09.1995 № 247 зареєстровано статут ВАТ «Райпостач» (а. с. 16 т. 1).
Довідкою Регіонального відділення ФДМУ по Кіровоградській області від 30.08.1996 № 3218-35 засвідчено, що станом на 08.08.1996 відповідно до Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» продано 1 087 860 акцій ВАТ «Райпостач», яке є правонаступником прав та обов`язків орендного (державного) підприємства Знам`янського підприємства по матеріально-технічному забезпеченню «Райпостач» (а. с. 17 т. 1).
Рішенням Виконавчого комітету Кіровоградської обласної ради народних депутатів від 05.07.1995 № 81 «Про вилучення та надання земельних ділянок» Виконавчим комітетом обласної Ради народних депутатів вирішено: п. 3 Вилучити та надати погоджені в установленому порядку Знам`янському районному підприємству матеріально-технічного забезпечення Райпостач Кіровоградського виробничого об`єднання «Облагротехсервіс» земельну ділянку площею 4,7 га за межами населених пунктів на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району для будівництва житлово-побутового комплексу (з компенсацією Чорноліському держлісгоспу 4,7 га ріллі/землі запасу Петрівської сільської ради) (а. с. 53– 54 т. 1).
На підставі зазначеного рішення Знам`янською районною радою народних депутатів Знам`янського району Кіровоградської області видано Державний акт на право постійного користування землею серії КР-000068, яким надано у постійне користування 4,7 га землі у межах, визначених планом користування, для будівництва житлово-побутового комплексу.
З метою встановлення меж земельної ділянки у 1996 році Інститутом землеустрою розроблено технічний звіт про перенесення в натуру проєкту відведення земельної ділянки площею 4,7 га.
Позивач зазначає, що з 1995 року безперервно користується земельною ділянкою на підставі Державного акта серії КР-000068 та сплачує земельний податок, а ВАТ «Райпостач» є правонаступником прав і обов`язків первісного землекористувача.
Розпорядженням голови Знам`янської районної державної адміністрації від 16.09.2016 № 250-р надано дозвіл Виробничому підрозділу служби електропостачання «Знам`янська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення в оренду строком на 49 років земельної ділянки орієнтовною площею 12 кв. м для розміщення трансформаторної підстанції та двох опор повітряної лінії 6 кВ на території Дмитрівської сільської ради за адресою: м. Знам`янка, вул. Лісний масив, 2.
Розпорядженням голови Знам`янської РДА від 14.11.2016 № 319-р уточнено назву виробничого підрозділу – доповнено словами ПАТ «Укрзалізниця».
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 у справі № 340/819/21 встановлено факт надання зазначеного дозволу; рішення набрало законної сили 06.07.2021.
На підставі розпорядження № 250-р ПП «Альфа-Земпроект» розроблено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 14.07.2021 отримано витяг з Державного земельного кадастру № НВ-3223283062021 про присвоєння земельній ділянці площею 0,0012 га кадастрового номера 3522281500:02:006:0004.
Звернення щодо затвердження проєкту зареєстровано у ЦНАП 10.08.2021 № 504-111Р-08/2021. Листом Дмитрівської сільської ради від 23.08.2021 № 02-08-1237/1 (дата повідомлення – 30.08.2021) затвердження проєкту відкладено для додаткового вивчення.
01.11.2021 рішенням Дмитрівської сільської ради № 874 відкладено розгляд заяви АТ «Укрзалізниця» у зв`язку з листом ВАТ «Райпостач» від 28.08.2021 № 7 про надання дозволу на інвентаризацію земельної ділянки 4,7 га до відновлення її меж.
Того ж дня рішенням № 873 Дмитрівська сільська рада надала ВАТ «Райпостач» (код ЄДРПОУ 00904977) дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площею 4,7 га згідно з Державним актом серії КР-000068 (а. с. 48 т. 1).
За договором від 22.09.2022 № 455, укладеним із Кропивницькою філією ДП «Черкаський НДІ землеустрою», позивачу надано технічний звіт з фактичними координатами земельної ділянки (а. с. 62– 81 т. 1). Також ТОВ «Тектореал», залучене для інвентаризації, повідомило про реєстрацію в межах ділянки іншої земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004.
Рішенням дванадцятої сесії восьмого скликання Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 03.03.2022 № 1179 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення АТ «Українська залізниця» земельної ділянки та передачу її в оренду» затверджено проєкт землеустрою та передано АТ «Українська залізниця» в оренду строком на 49 років земельну ділянку з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004 площею 0,0012 га (код КВЦПЗ 14.02) із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а. с. 110– 113 т. 1).
25.04.2022 між Дмитрівською сільською радою та АТ «Українська залізниця» укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого передано у строкове платне користування ділянку площею 0,0012 га (категорія – землі промисловості тощо, комунальна власність) для розміщення трансформаторної підстанції та двох опор повітряної лінії 6 кВ.
Згідно з п. 5 договору, земельна ділянка передана в оренду разом із зазначеними об`єктами.
Ухвалою суду від 14.06.2023 у даній справі № 912/1539/22 призначено комплексну судову земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручено судовим експертам Тарану О.С. та Петровій О.В.
Висновком судового експерта Тарана О.С. № 2612/22 від 14.08.2023 встановлено, що:
1. земельна ділянка з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004 знаходиться в межах земельної ділянки площею 4,7 га, наданої ВАТ «Райпостач» за Державним актом серії КР-000068;
2. опори лінії передачі, підключеної до КТП № 59 (за визначеними координатами), розташовані в межах цієї земельної ділянки;
3. зазначені опори не знаходяться в межах інших сформованих земельних ділянок.
Висновком судового експерта Петрової О.В. від 16.04.2024 № 1/04/24 встановлено, що:
1. цільове призначення земельної ділянки 3522281500:02:006:0004 змінено з коду 02.07 на 14.02;
2. зміна цільового призначення та затвердження документації станом на 03.03.2022 здійснені з порушенням вимог земельного законодавства;
3. проєкт землеустрою, розроблений ПП «Альфа-Земпроект» та затверджений рішенням № 1179, не відповідає вимогам законодавства.
Позивач вважає, що земельна ділянка 3522281500:02:006:0004 сформована шляхом фактичного вилучення частини земельної ділянки, яка перебуває у його постійному користуванні на підставі Державного акта серії КР-000068, без дотримання встановленої законом процедури вилучення.
Станом на момент укладення договору оренди від 25.04.2022 спірна ділянка перебувала у фактичному постійному користуванні позивача, а тому договір укладено щодо земельної ділянки, обтяженої правом постійного користування.
Позивач зазначає, що відновлення його порушених прав можливе у порядку ст. 16 ЦК України шляхом:
- скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004;
- закриття поземельної книги, відкритої у зв`язку з державною реєстрацією цієї ділянки;
- визнання незаконним та скасування рішення Дмитрівської сільської ради від 03.03.2022 № 1179, яким затверджено проєкт землеустрою та передано АТ «Українська залізниця» в оренду земельну ділянку;
- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 25.04.2022, укладений між Дмитрівською сільською радою та АТ «Українська залізниця», а також скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди (індексний номер 63872329 від 15.06.2022);
- зобов`язати АТ «Українська залізниця» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, наданою ВАТ «Райпостач» у постійне користування на підставі Державного акта серії КР-000068, шляхом демонтажу електричних опор, а також КТП № 59, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004.
Підставою виникнення спору є, за твердженням позивача, невідповідність оформлення та використання земельної ділянки 3522281500:02:006:0004, яка перебуває в межах земельної ділянки ВАТ «Райпостач», а також її передача в оренду АТ «Українська залізниця» без належного вилучення з постійного користування позивача.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
За змістом ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Як вже зазначалося вище та встановлено судом першої інстанції, земельна ділянка площею 4,7 га на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району була надана Знам`янському районному підприємству матеріально-технічного забезпечення «Райпостач» Кіровоградського виробничого об`єднання «Облагротехсервіс» в постійне користування з метою будівництва житлово-побутового комплексу, що прямо вказано у державному акті на право постійного користування землею серії КР-000068. 
Підставою для надання цієї земельної ділянки стало рішення уповноваженого органу державної влади – виконавчого комітету Кіровоградської обласної ради від 05.07.1995 № 81 «Про вилучення та надання земельних ділянок», яке передбачало надання ділянки для зазначених потреб, а право користування підтверджено державним актом, виданим на вказаного землекористувача.
Судом також встановлено, що АТ «Українська залізниця» (через виробничий підрозділ «Знам`янська дистанція електропостачання») отримало земельну ділянку в оренду на підставі рішення Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 03.03.2022 № 1179 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення АТ «Українська залізниця» земельної ділянки та передачі її в оренду», яке затвердило проєкт землеустрою та передало земельну ділянку з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004 в оренду строком на 49 років для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів передачі електричної та теплової енергії (код КВЦПЗ 14.02). На підставі цього рішення між Дмитрівською сільською радою (орендодавець) та АТ «Українська залізниця» (орендар) 25.04.2022 укладено договір оренди землі, яким земельна ділянка передана в строкове платне користування на 49 років.
Разом із тим, ВАТ «Райпостач» зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004, яку було вилучено у позивача з постійного користування, сформовано та передано в оренду АТ «Українська залізниця», фактично розташована в межах земельної ділянки, наданої позивачу в постійне користування, а отже, її передача АТ «Українська залізниця» є незаконною та порушує право позивача на постійне користування.
З урахуванням встановлених у справі обставин та обраного позивачем способу захисту, з метою відновлення становища, яке існувало до порушення його прав, відповідно до ст. 16 ЦК України позивач звернувся до суду з вимогами:
- про скасування державної реєстрації права власності на зазначену новостворену земельну ділянку; 
- відновлення земельної ділянки, наданої в постійне користування, у межах та стані, що існували до порушення прав позивача, шляхом закриття Поземельної книги, відкритої у зв`язку з державною реєстрацією земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004; 
- визнання незаконним та скасування рішення Дмитрівської сільської ради від 03.03.2022 № 1179 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення АТ «Українська залізниця» земельної ділянки та передачі її в оренду»; 
- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 25.04.2022, укладеного між Дмитрівською сільською радою та АТ «Українська залізниця та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (індексний номер 63872329 від 15.06.2022); 
- зобов`язання АТ «Українська залізниця» усунути перешкоди у здійсненні ВАТ «Райпостач» права постійного користування земельною ділянкою на підставі державного акта на право постійного користування землею серії КР-000068 шляхом знесення (демонтажу) електричних опор.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що скасування державної реєстрації земельної ділянки можливе лише на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, з одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо такої ділянки речових прав та їх обтяжень, а закриття Поземельної книги є похідними наслідками такого скасування. При цьому чинне законодавство не передбачає можливості позасудового усунення спірних реєстраційних записів за ініціативою землекористувача, що загалом свідчить про допустимість обраного позивачем способу захисту.
Разом з тим судом зазначено, що право постійного користування земельною ділянкою, набуте на підставі державного акта відповідно до законодавства, чинного на момент його видачі, є безстроковим і може бути припинене виключно з підстав, визначених ст. 141 ЗК України, а положення пункту 6 розділу X «Перехідні положення» ЗК України щодо обов`язку переоформлення такого права визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005, у зв`язку з чим раніше надане право постійного користування не припиняється автоматично та залишається чинним. 
Суд також зазначив, що акти органів місцевого самоврядування можуть бути визнані незаконними та скасовані судом у разі їх невідповідності Конституції або законам України та за умови порушення ними прав власника чи землекористувача, а договір оренди землі як правочин є правомірним, проте може бути визнаний недійсним у разі недодержання вимог статей 203, 215 ЦК України, зокрема якщо його укладено щодо земельної ділянки, право на яку не було належним чином припинене у попереднього землекористувача. 
Крім того, суд виходив з того, що землекористувач вправі вимагати усунення будь-яких порушень свого права, у тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення, та знесення самовільно розміщених споруд, однак такі вимоги підлягають задоволенню лише за умови доведення наявності чинного речового права та факту його порушення. 
Водночас суд установив, що хоча земельна ділянка з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004 фактично розташована в межах земельної ділянки, наданої у постійне користування на підставі державного акта серії КР-000068, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт правонаступництва ВАТ «Райпостач» щодо Знам`янського районного підприємства матеріально-технічного забезпечення «Райпостач» Кіровоградського виробничого об`єднання «Облагротехсервіс», якому було видано зазначений державний акт. 
За відсутності доказів такого правонаступництва, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивач не підтвердив наявності у нього чинного права постійного користування спірною земельною ділянкою та, відповідно, факт порушення його прав відповідачами, у зв`язку з чим позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Визначальним при вирішенні спору колегія суддів вважає, що позивачем при пред`явленні позову обрано неналежний спосіб захисту з урахуванням такого.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України, 1. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
У даній справі позивач зазначає, що спірна земельна ділянка належить йому на праві постійного користування на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії КР-000068. Проте, зважаючи на те, що відповідач-1 зареєстрував право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522281500:02:006:0004 яка, як установлено вище, була сформована шляхом фактичного вилучення з його постійного користування позивача та передана в оренду відповідачу-1. У зв`язку з чим позивач, з метою відновлення становища, яке існувало до порушення його прав, звернувся до господарського суду з негаторним позовом про захист порушеного права користування зазначеною земельною ділянкою.
Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (постанова Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18).
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 (п. 5.5)). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц (п. 14)).
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту прав повинен відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами. За загальним правилом речово-правові способи захисту прав особи застосовуються тоді, коли сторони не пов`язані зобов`язально-правовими відносинами, що визначають їх зміст та правову природу. Якщо спір стосується правочину, укладеного власником (володільцем) майна, то його відносини з контрагентом мають договірний характер, що зумовлює і можливі способи захисту його прав. Водночас, коли сторони не перебували у договірних відносинах один з одним, власник (володілець) майна може використовувати речово-правові способи захисту [аналогічні висновки викладені у пунктах 108-110 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20)].
Як зазначалось, особа може витребувати належне їй майно від особи, яка є останнім його набувачем, і для такого витребування не потрібно заявляти вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень органів місцевого самоврядування або документів (свідоцтв, державних актів тощо), що посвідчують відповідне право власності, оскільки їхнє задоволення не відновить володіння позивачем його майном.
Натомість усталеною є практика Великої Палати Верховного Суду, коли позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, а отже, належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідними для ефективного відновлення порушеного права [постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20)].
Велика Палата Верховного Суду неодноразово викладала висновки, відповідно до яких, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи (стягнення з неї) нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову щодо такого майна, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння, є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем [див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.112018 у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13(пункт 10.29), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц(пункт 146)].
У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 85, 86), від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (пункт 38), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (пункт 34), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 74), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 148), у постанові ВП ВС від 22.01.2025 у справі Ґ№ 446/478/19.
Отже, належним способом захисту права особи, яка позбавлена володіння земельною ділянкою, є віндикаційний позов.
Віндикаційний позов є позовом речовим і як такий належить до речових способів захисту права власності. Його зміст полягає у вимозі неволодіючого власника до володіючого невласника про повернення речі в натурі. При цьому відповідно до ст. 396 ЦК України за допомогою віндикаційного позову може захищатися володіння також і носія іншого речового права (титульного володільця), а не тільки права власності.
Безпосередня мета віндикації полягає у відновленні володіння власника (титульного володільця), що, у свою чергу, забезпечує можливість використання ним усього комплексу правомочностей, що складають належне йому речове право (аналогічний висновок викладено в п. 141 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19).
Тобто за своєю суттю такий позов спрямований на відновлення володіння власника, а тому є різновидом такого способу захисту, як відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин (від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (п. 54), Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (п. 99), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (п. 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (п. 155)), що в свою чергу виключає необхідність надання апеляційним господарським судом оцінки будь-яким іншим аргументам скаржника (схожі висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц (пункт 77), від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 (пункт 148), від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20 (пункт 8.18)).
Відповідно до ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 236 ГПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог та на підставі поданих сторонами доказів. Суд не наділений повноваженнями підміняти собою волевиявлення позивача щодо обраного способу захисту, за винятком випадків, прямо передбачених процесуальним законом.
Спір у даній справі стосується накладення земельної ділянки площею 0,0012 га на земельну ділянку позивача площею 4,7 га, а отже за своєю правовою природою є спором про речове право та відновлення володіння.
За змістом ст. 387, 388, 396 ЦК України належним способом захисту у такому випадку є віндикаційний позов (витребування майна або його частини з чужого незаконного володіння), який забезпечує безпосереднє відновлення порушеного речового права та є підставою для внесення відповідних змін до державних реєстрів.
З огляду на викладене, встановлення судом факту неналежності способу захисту є достатньою та самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, що унеможливлює необхідність надання оцінки іншим доводам апеляційної скарги по суті, оскільки навіть їх підтвердження не могло б призвести до задоволення заявлених вимог у обраний позивачем спосіб.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на встановлення апеляційним судом факту обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові, підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. 
Оскільки за результатами перегляду справи відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у заявлений спосіб, рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

7. Щодо розподілу судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з поданням та розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Райпостач» – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.10.2024 у справі № 912/1539/22 – залишити без змін.
Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Відкрите акціонерне товариство «Райпостач».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.02.2026.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

О.Г. Іванов