ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року 
м. Київ 
справа № 369/7834/25
провадження № 61-12174св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Ігнатенка В. М., 
суддів: Карпенко С. О., Сердюка В. В., Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжур Енерджі», в інтересах якого діє адвокат Невмержицький Володимир Павлович, на постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 рокуу складі колегії суддів: 
Саліхова В. В., Євграфової Є. П., Левенця Б. Б.,
у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Обслуговуючий кооператив «Скіфський» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжур Енерджі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Констракшн», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, Міністерство енергетики України, Міністерство розвитку громад та територій України, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», про визнання незаконним будівництво та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Обслуговуючий кооператив «Скіфський» (далі - ОК «Скіфський») звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжур Енерджі» (далі - ТОВ «Інжур Енерджі»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Констракшн» (далі- ТОВ «Смайл Констракшн») про визнання незаконним будівництва та зобов`язання вчинити певні дії.
У червні 2025 року позивачі звернулись із заявою про забезпечення позову, в якій просили суд заборонити ТОВ «Інжур Енерджі» та ТОВ «Смайл Констракшн» здійснювати будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486201:01:014:0276 за адресою: АДРЕСА_1 .
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 
від 05 червня 2025 року у складі судді Скрипник О. Г. у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОК «Скіфський» відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачами не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття такого заходу забезпечення як заборони відповідачам здійснювати будь-які підготовчі чи будівельні, демонтажні, земельні роботи пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції на земельній ділянці може в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, суд вказав, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати представник позивачів частково взаємопов`язані із позовними вимогами, 
а тому у разі вжиття заходів забезпечення позову суд наперед висловить свою позицію щодо вирішення спору, що є передчасним.
Постановою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 
ОК «Скіфський» задоволено частково. Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 червня 2025 року скасовано та постановлено нове судове рішення про часткове задоволення заяви 
 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОК «Скіфський» про забезпечення позову. 
Заборонено ТОВ «Інжур Енерджі» та ТОВ «Смайл Констракшн» здійснювати будь-які будівельні роботи пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486201:01:014:0276 за адресою: АДРЕСА_1 .
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивачі зазначали, що будівництво спірного енергетичного об`єкту не може здійснюватися в межах житлової забудови та біля безпосереднього проживання позивачів, а також через те, що майбутній енергетичний об`єкт є пріоритетною ціллю за пошкодженням ворожими атаками російської федерації, що в свою чергу завдасть безповоротних наслідків для життя та здоров`я всіх осіб, що проживають поруч. Припущення позивачів про те, що невжиття заходів щодо заборони здійснення будівельних робіт може істотно ускладнити чи унеможливити ефективне поновлення їх порушених прав та інтересів, за захистом яких вони звернулась до суду та забезпечення позову узгоджується зі змістом статей 149, 150 ЦПК України.
Отже, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом заборони відповідачам здійснювати будь-які будівельні роботи, пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції.
Разом з тим апеляційний суд зазначив про те, що підстави для забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Інжур Енерджі» та ТОВ «Смайл Констракшн» здійснювати будь-які підготовчі, демонтажні, земельні роботи пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції відсутні, оскільки не встановлено наявності зв`язку між такими заходом забезпечення позову і предметом позову.
Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, обставин, які зобов`язують суд застосовувати зустрічне забезпечення не встановлено. 
Застосування зустрічного забезпечення фактично позбавляє позивачів права на звернення з позовом до суду. Крім того, з заявою про застосування зустрічного забезпечення відповідач не звертався в суді першої інстанції, тому апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви 
ТОВ «Інжур Енерджі» про вжиття заходів зустрічного забезпечення.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У вересні 2025 року представник ТОВ «Інжур Енерджі» - адвокат Невмержицький В. П. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року, просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати й залишити в силі судове рішення суду першої інстанції. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2025 рокувідкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Інжур Енерджі», в інтересах якого діє адвокат Невмержицький В. П., на постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року, витребувано справу із суду першої інстанції.
У грудні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд не врахував правові висновки, викладені у постановах від 13 березня 2019 року у справі 
№ 759/119/18, від 30 серпня 2023 року у справі № 753/23090/21, 
від 15 грудня 2021 року у справі № 758/2776/21, від 30 листопада 2023 року 
у справі № 757/56995/20-ц, від 24 липня 2024 року у справі № 567/459/23, 
від 23 липня 2025 року у справі № 444/1646/24, від 15 січня 2025 року у справі № 369/7253/23.
ТОВ «Інжур Енерджі» у касаційній скарзі вказувало, що заявниками не наведено належного обґрунтування та доказів на підтвердження існування ризику настання негативних для позивачів наслідків у випадку невжиття запропонованих заходів забезпечення позову, чи створення загрози їх життю і здоров`ю, неефективності захисту прав та інтересів у випадку невжиття запропонованих заходів забезпечення позову. 
Апеляційний суд забезпечив позов шляхом заборони здійснення підготовчих, будівельних, монтажних чи земельних робіт пов`язаних з будівництвом газопоршневої електростанції, що є тотожним позовній вимозі про заборону здійснення будівництва спірної газопоршневої електростанції. 
Крім цього, представник заявника зазначає, що заявляв відвід колегії суддів апеляційного суду, який визнано необґрунтованим та відмовлено у задоволенні вказаного відводу. Вважає, що зазначена колегія суддів апеляційного суду є неповноважною, оскільки судді під час судового засідання свідомо ігнорували рівність учасників судового процесу та надавали перевагу позивачам у цій справі.
Позиція інших учасників справи
У січні 2026 року представник  ОСОБА_1 - Усачук О. І. направив до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити без задоволення касаційну скаргу представника ТОВ «Інжур Енерджі» - адвоката Невмержицького В. П., а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін, вона є законною і обґрунтованою, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на їх законність не впливають.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої 
статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Касаційне провадження відкрито з підстав, передбачених пунктом 1 
частини другої статті 389 ЦПК України.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про частковезадоволення касаційної скарги зтаких підстав. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Щодо вирішення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам здійснювати будь-які будівельні роботи, пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції
Правова природа та загальні принципи щодо забезпечення позову закріплені в Главі 10 ЦПК. Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Велика Палата Верховного Суду вже виснувала про те, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20).
Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.
Верховний Суд звертав увагу на те, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 16квітня 2025 року у справі № 203/1905/22).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 дійшла висновку про те, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 800/521/17 зробила висновок про те, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Апеляційний суд не врахував, що забезпечення позову шляхом заборони 
ТОВ «Інжур Енерджі» та ТОВ «Смайл Констракшн» здійснювати будь-які будівельні роботи пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції призведе до підміни рішення суду та вирішуватиме позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.
Тобто апеляційним судом при забезпеченні позову вирішено справу по суті спору, проте відповідно до абзацу першого частини десятої статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.
Разом з тим суд першої інстанції, правильно застосувавши норми права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що забезпечення позову у визначений позивачами спосіб може мати негативні правові наслідки, оскільки в цьому разі (у разі задоволення та накладення заборони) буде констатовано неправомірність вчинених відповідачами дій, що може мати місце лише за наслідками вирішення такого спору по суті.
Отже, постанова апеляційного суду у частині задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам здійснювати будь-які будівельні роботи, пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції підлягає скасуванню, з залишенням у цій частині у силі рішення суду першої інстанції.
Щодо вирішення заяви про забезпечення позову шляхом заборони здійснювати будь-які підготовчі, демонтажні, земельні роботи пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30,32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ухвала суду першої інстанції про відмову в забезпеченні позову, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції, відсутня в переліку ухвал, які підлягають оскарженню у касаційному порядку відповідно до вимог пункту 2 
частини першої статті 389 ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі
№ 753/22860/17 сформульовано правовий висновок, який також викладено у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 про те, що з огляду на відсутність у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України серед ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, ухвали цього суду про відмову у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), неможливим є як касаційне оскарження такої ухвали, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін. Це обмеження права на оскарження не шкодить суті права особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.
Отже, ухвала суду першої інстанції у частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову та постанова суду апеляційної інстанції про залишення 

такої ухвали без змін не можуть бути предметом касаційного оскарження.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, потрібно вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17, провадження № 14-53цс19, зазначила, якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження у справі належить закрити. 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 
від 05 червня 2025 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Апеляційний суд при перегляді в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову шляхом заборони відповідачам здійснювати будь-які підготовчі, демонтажні, земельні роботи пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції відсутні.
Зважаючи на викладене, оскільки Верховний Суд помилково відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Інжур Енерджі», в інтересах якого діє адвокат Невмержицький В. П., на постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року у частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони здійснювати будь-які підготовчі, 
демонтажні, земельні роботи пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції, яка не підлягає касаційному оскарженню, тому касаційне провадження у цій частині необхідно закрити.
Верховний Суд зазначає, що під час вирішення питання про закриття касаційного провадження у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для його касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги ТОВ «Інжур Енерджі», в інтересах якого діє адвокат Невмержицький В. П., скасування постанови Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року у частині задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам здійснювати будь-які будівельні роботи, пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції та залишення у цій частині в силі рішення суду першої інстанції.
Також, Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Інжур Енерджі», в інтересах якого діє адвокат Невмержицький В. П., на постанову Київського апеляційного суду 
від 25 вересня 2025 року у частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони здійснювати будь-які підготовчі, демонтажні, земельні роботи пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції, необхідно закрити.
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжур Енерджі», в інтересах якого діє адвокат Невмержицький Володимир Павлович, на постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року у частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Інжур Енерджі», Товариству з обмеженою відповідальністю «Смайл Констракшн» здійснювати будь-які підготовчі, демонтажні, земельні роботи пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486201:01:014:0276 за адресою: с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області по АДРЕСА_1 закрити.
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжур Енерджі», в інтересах якого діє адвокат Невмержицький Володимир Павлович, задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року у частині задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Інжур Енерджі», Товариству з обмеженою відповідальністю «Смайл Констракшн» здійснювати будь-які будівельні роботи пов`язані з будівництвом газопоршневої маневрової турбінної електростанції на земельній ділянці з кадастровим номером 3222486201:01:014:0276 
за адресою: с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області на АДРЕСА_1, скасувати та залишити в силі у цій частині ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 червня 2025 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Ігнатенко

Судді С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська