Справа № 446/330/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Котормус Т. І.
секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа №446/330/26;
Провадження №2-а/446/13/26;

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ;
відповідач Відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції 
ГУНП у Львівській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Кам`янка-Бузька адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
12.02.2026 ОСОБА_1 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить скасувати постанову серії ЕНА № 6609851 від 03.02.2026.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, так як правил дорожнього руху, вказаних у постанові він не порушував, а поліцейський формально, без належних доказів та з`ясування обставин справи прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказав, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності має суттєві порушення, а тому така підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Ухвалою суду від 13.02.2026 позовну заяву залишено без руху.
19.02.2026 позивач усунув недоліки заяви.
Ухвалою суду від 20.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами адміністративного судочинства та призначено до розгляду.
12.03.2026 від представника відповідача ГУНП у Львівській області - Романа Гілевича надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що сторона відповідача не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , та вважає їх необгрунтованими та безпідставними, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив такий задоволити. Також, в обгрутнування позовних вимог подав клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису з місця події, яка мала місце 03.02.2026 за його участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійнювати без його участі, а у задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши позивача у справі, дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6609851 від 03.02.2026, 03.02.2026 у смт. Добротвір, вул. Будівельна Шептицького району Львівської області, складеної поліцейським ВП №1 Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Volkswagen Passat" д.н.з НОМЕР_1 та завчасно не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.п.9.2 "б" ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування свого позову зазначає, що будь-якого доказу порушення ним п.п.9.2 "б" ПДР України особою уповноваженою на складання адміністративного матеріалу не надано.
Вирішуючи спір суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1-2 ст.7 КУпАП ); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Так, ОСОБА_1 був притягнутий інспектором поліції до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за завчасне при керування транспортним засобом не подання сигналу світловим показчиком повороту відповідного напрямку при повороті, що є порушеннями п.п.9.2 "б" ПДР України.
Проте судом не здобуто, а відповідачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 такого правопорушення.
З аналізу доводів позовної заяви позивача видно, що він заперечує неподання ним сигналу показчика повороту завчасно, а доказів протилежного працівник поліції не надав.
Також зазначає, що поліцейський формально, без належних доказів та з`ясування обставин справи прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Оцінюючи такі доводи позивача, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.
Як встановлено судом раніше, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.п. 9.2 «б» ПДР України, а саме за невмикання покажчика повороту при здійсненні маневру.
Разом з тим, долучений позивачем відеозапис з місця події свідчить про те, що перед здійсненням повороту, позивачем дійсно було увімкнено покажчик повороту, що спростовує висновки, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення.
Суд також враховує та погоджується з доводами позивача, що ПДР України не містять чітко визначеної відстані у метрах, на якій водій зобов`язаний завчасно подавати сигнал покажчиком повороту в межах населеного пункту. Вимога щодо завчасності подання сигналу має оціночний характер та повинна визначатися з урахуванням конкретної дорожньої обстановки.
Як встановлено судом із дослідженого відеозапису, на відрізку дороги, яким рухався позивач, приблизно за 50 метрів до місця фактичного повороту наявний інший поворот. За таких обставин завчасне увімкнення покажчика повороту саме на цій відстані могло б ввести в оману інших учасників дорожнього руху щодо наміру водія здійснити маневр у попередній поворот.
Отже, дії позивача щодо увімкнення покажчика повороту безпосередньо перед необхідним йому поворотом узгоджуються з вимогами безпеки дорожнього руху та спрямовані на недопущення створення аварійної ситуації.
Відповідно до. ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, необхідного для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Також, суд звертає увагу на те, що саме лише посилання в оскаржуваній постанові на порушення ОСОБА_1 п.п.9.2 "б" ПДР України судом як доказ до уваги не береться, так як постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення.
Аналогічну правову позицію у висловив Верховний Суд у своїй Постанові 26 квітня 2018 року по справі №338/1/17, де вказано, що "… саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.".
Відтак, беручи до уваги те, що будь-яких належних та допустимих доказів вчинення правопорушення позивачем суду не надано, а обов`язок доказування в даному випадку законом покладено на відповідача, то суд погоджується із позицією позивача, щодо необхідності скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.
Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судові витрати у цій справі складаються з судового збору, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 665,60 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, з урахуванням того, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 665,60 грн. підлягають до стягнення з відповідача, який виступав у справі як суб`єкт владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 9, 77, 121, 241, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задоволити повністю.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6609851 від 03.02.2026 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП – закрити.
Стягнути з Відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення суду складено 06.04.2026.

Відомості про сторони:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області (місцезнаходження: 80200, Львівська область, Шептицький район, м. Радехів, вул. Львівська, 9).

Суддя         Т.І. Котормус