УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/4214/25 Головуючий у 1-й інст. Івашкевич О. Г. 
Номер провадження №33/4805/299/26
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП  Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Гожого Миколи Степановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Гожого Миколи Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1  08.07.2025 близько 06 год 40 хв на 160 км автомобільної дороги Київ-Ковель-Ягодин, поблизу с. Клочове, керував ТЗ марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом Kogel, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керувати таким ТЗ, (не мав відповідної категорії на право керування таким ТЗ). Правопорушення вчинено повторно протягом року (постановою серії ЕНА №2747676 від 03.08.2024 року). Вказаними діями порушив п.2.1 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Гожий М.С., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях, що суперечить принципу презумпції невинуватості. Крім того, захисник звертає увагу на відсутність у матеріалах справи доказів, які б підтверджували, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , відноситься до категорії транспортних засобів, для керування якими необхідна відповідна категорія посвідчення водія, а також відсутність доказів, що підтверджують наявність у діях особи кваліфікуючої ознаки повторності правопорушення протягом року. Також у скарзі зазначено, що зупинка транспортного засобу була здійснена без передбачених законом підстав, у зв`язку з чим, на думку захисника, складені працівниками поліції матеріали не можуть вважатися належними доказами у справі. Окрім цього, захисник посилається на те, що дії ОСОБА_1 були зумовлені збігом тяжких сімейних обставин та необхідністю перевезення батька до медичного закладу, у зв`язку з чим вважає, що особа діяла у стані крайньої необхідності. Також вказує, що призначене судом першої інстанції адміністративне стягнення є надмірно суворим та непропорційним, оскільки істотно впливає на професійну діяльність особи, яка працює водієм.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що вимоги постанови Житомирського апеляційного суду від 16.09.2025 ним виконані. 
Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховуючи зазначені у клопотанні обставини, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, не підтверджується доказами.
Так, частиною 2-4 ст.126 КУпАП встановлена відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384832 від 08.07.2025, згідно якого,  ОСОБА_1  08.07.2025 близько 06 год 40 хв на 160 км автомобільної дороги Київ-Ковель-Ягодин, поблизу с. Клочове, керував ТЗ марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом Kogel, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керувати таким ТЗ, (не мав відповідної категорії на право керування таким ТЗ). Правопорушення вчинено повторно протягом року (постановою серії ЕНА №2747676 від 03.08.2024 року). Вказаними діями порушив п.2.1а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с.6,7); постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2747676 від 03.08.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.10); довідки департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Житомирській області, згідно яких вбачається, що водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та отримав посвідчення водія на право керування ТЗ серії НОМЕР_3 від 06.03.2025 року до 06.03.2055 року категорії "С" (а.с.8,9); рапортом від 08.07.2025 старшого сержанта поліції І.Ляшука (а.с.11).
Оцінивши наведені докази у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що вони не є достатніми для підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Такий обов`язок є складовою принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути покладений в основу висновку про її винуватість без перевірки та належної оцінки інших доказів у справі, а також встановлення всіх елементів складу адміністративного правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, визнавши особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, виходив з того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без права керування відповідної категорії повторно протягом року. Разом з тим, такі висновки є передчасними та зроблені без належного з`ясування обставин справи.
Відповідно до пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Згідно з пунктом 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, водіям транспортних засобів категорії «С» дозволяється керувати такими транспортними засобами з причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів, тоді як керування транспортними засобами з причепами, повна маса яких перевищує зазначену, допускається за наявності посвідчення водія відповідної категорії з позначкою «Е». 
Отже, для встановлення наявності у діях особи порушення вимог пункту 2.1 а) ПДР України в частині керування транспортним засобом без відповідної категорії підлягають з`ясуванню технічні характеристики складу транспортних засобів, зокрема повна маса причепа (напівпричепа).
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому зазначено лише марку транспортного засобу та напівпричепа (Volvo, Kogel), а також зроблено висновок про відсутність у водія права керування відповідною категорією. Водночас ні протокол, ні інші матеріали справи не містять жодних відомостей про технічні характеристики напівпричепа та складу транспортних засобів, зокрема його повну масу, які є визначальними для встановлення необхідності наявності у водія посвідчення відповідної категорії. Фактично протокол містить переважно правову оцінку дій особи без наведення достатніх обставин, які б таку оцінку обґрунтовували.
За таких обставин наведений у протоколі висновок про відсутність у особи права керування транспортним засобом відповідної категорії не підтверджений належними доказами та є припущенням.
Отже, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є передчасним та таким, що не ґрунтується на належних і допустимих доказах.
З огляду на те, що санкція ч.5 ст.126 КУпАП є суворою та передбачає істотне втручання у права особи, всі обставини справи повинні бути встановлені на підставі належних, допустимих та достатніх доказів, чого у даному випадку зроблено не було.
Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Клопотання адвоката Гожого Миколи Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Гожого Миколи Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, - скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич