УКРАЇНА
Справа № 196/1021/25
№ провадження 2/196/260/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року с-ще Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Костюкова Д.Г.,
за участю секретаря судового засідання:? ? Грищенко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 05 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено угоду №200496330 щодо кредитування, відповідно до якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 10 200,00 грн. із встановленим строком користування з 05.04.2016р. по 05.04.2019р., а відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.
20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону), що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором. ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору, а тому станом на 19.08.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 32 922,39 грн., з яких: 8 255,76 грн. - заборгованість за кредитом; 16 903,07 грн. - заборгованість за відсотками, 5 501,34 грн. - сума інфляційних втрат, 2 262,22 грн. - 3% річних.
З урахуванням викладеного позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено справу до розгляду по суті? ? (а.с.129).
13 листопада 2025 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, оскільки відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився (08.10.2025 на 10.00 год. та 13.11.2025 на 09.05 год.), про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином згідно з порядком, встановленим ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подавав, позивач проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.140).
13 листопада 2025 року заочним рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто зі  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 42649746) заборгованість за Кредитним договором №200496330 від 05.04.2016р. на загальну суму 32 922 (тридцять дві тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн. 39 коп., з яких: заборгованість - 25 158,83 грн., сума інфляційних втрат - 5 501,34 грн., сума 3% річних - 2 262,22 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн. (а.с.142-144)
18 грудня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Алієв Гідаят Закір-огли звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 року по справі №196/1021/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.152-157).
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2025 року поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення по справі по справі № 196/1021/25 та прийнято до розгляду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 року по справі № 196/1021/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено судовий розгляд (а.с.171).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2025 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 року по справі № 196/1021/25 задоволено, скасовано заочне рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 року у цивільній справі № 196/1021/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначити судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням сторін (а.с.176).

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" у судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохали розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, проти постановлення заочного рішенняне заперечують (а.с.2-12).
Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Алієв Гідаят Закір-огли в судове засідання не з`явилися, від представника через систему "Електронний суд" надійшла заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, у задоволенні позову просили відмовити повністю (а.с.193-194) .
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).
Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Згідно з статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Судом встановлено, що 05 квітня 2016 року між ПАТ “Банк Михайлівський” та ОСОБА_1 було укладено угоду №200496330 щодо кредитування (а.с.13).
Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 10 200,00 грн., на споживчі цілі, строк користування кредитом — з 05 квітня 2016 року по 05 квітня 2019 року, процентна ставка за кредитом (річна) - 58,8% (а.с.17-19).
З виписки з особових рахунків вбачається рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 (а.с.84-122)
23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України № 14/БТ ПАТ “Банк Михайлівський” віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ “Банк Михайлівський” з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.
20 липня 2020 року ТОВ “Діджи Фінанс”, набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ “Банк Михайлівський” на підставі договору № 7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ “Банк Михайлівський”, в тому числі і за кредитним договором №200533679 (а.с.69-73, 37-68).
Додатком до договору є реєстр кредитних договорів (а.с.26-28).
Також дослідженими в справі доказами встановлено, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року в справі №910/11298/16 апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 року у справі №910/11298/16 задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 року у справі №910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «Діджи Фінанс» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 року №1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 року №1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 №1 і №2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 року №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 року № 1 та від 20.05.2016 року №2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 року №1 і №2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 року №1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 року №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 року №1 і №2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 року №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 року №1 та від 20.05.2016 року №2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 року до зазначеного договору факторингу №1 і №2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 року №1 та додатках до нього. Вирішено питання про судові витрати (а.с.37-68).
Оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20 липня 2020 року не були передані ТОВ “Діджи Фінанс”.
На примусове виконання постанови Господарського суду міста Києва у справі №910/11298/16 від 01 липня 2021 року у справі №910/11298/16 за заявами ТОВ “Діджи Фінанс” - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. відкрито ВП 66483131 щодо ТОВ ТОВ “ФК “Плеяда” та приватним виконавцем відкрито ВП 66491947 щодо ТОВ “ФК “Фагор”. Лише на початку 2023 року оригінали вищезазначених документів були отримані ТОВ “Діджи Фінанс”, про що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №66491947 (а.с.36).
Також, судовими рішеннями в господарській справі №910/11298/16 встановлено, що 19.05.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» (клієнт) і ТОВ «ФК «Плеяда» (фактор) укладено договір факторингу №1905, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта, а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників).
20.05.2016 року між ТОВ «ФК «Плеяда» і ТОВ «ФК «Фагор» укладено договір факторингу №1, за умовами якого ТОВ «ФК «Плеяда» за плату відступило на користь ТОВ «ФК «Фагор» права вимоги, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу №1905.
23.05.2016 року згідно з рішенням Правління Національного банку України №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.
На виконання своїх обов`язків, передбачених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою, згідно з наказом від 24.05.2016 року №27/1 створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Банк Михайлівський».
30.05.2016 року згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» №37 затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30.05.2016 року №1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 року №1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності.
09.06.2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» направило ТОВ «ФК «Плеяда» повідомлення про нікчемність правочинів від 01.06.2016 року №05-53, в якому зазначило про нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 року №1905 та вимагало негайно повернути усі отримані на підставі нікчемного договору документи, але ТОВ «ФК «Плеяда» у листі від 08.07.2016 року №1-08-07/16 повідомив Банк про те, що не погоджується із визнанням договорів нікчемними, вважає їх належно укладеними та виконаними відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки законних підстав для визнання договорів нікчемними не має.
Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 станом на 28.01.2020 року виконав свої зобов`язання за кредитним договором №200496330 від 05.04.2016 року ТОВ «ФК «Фагор».
Відповідно до довідки від 28.01.2020 року ТОВ «ФК «Фагор» вбачається, що станом на 28.01.2020 року ТОВ «ФК «Фагор» є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту ОСОБА_1 , за договором №200496330 від 05.04.2016 року та станом на 28.01.2020 року заборгованість за вказаним договором погашена в повному обсязі та договір закрито (а.с.166).
Суд звертає увагу на те, що інформація про відсутність заборгованості за кредитним договором від 05.04.2016 року надана ТОВ «ФК «Фагор», якому було відступлено право вимоги ТОВ «ФК Плеяда», якому в свою чергу відступило право вимоги ПАТ «Банк Михайлівський».
Крім того, повідомленням від 28.01.2020 року директором ТОВ "ФК "ФАГОР" Журавель О.О. було повідомлено відповідачу про те, що ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу №1905 від 19.05.2016 року було відступлено право вимоги за кредитним договором №200496330 від 05.04.2016 року ТОВ «ФК «Плеяда». В подальшому на підставі договору факторингу №1 від 20.05.2016 року ТОВ «ФК «Плеяда» було відступлено право вимоги за кредитним договором №200496330 від 05.04.2016 року ТОВ «ФК «Фагор». Станом на 28.01.2020 року заборгованість за кредитним договором складає 23 928,53 грн. У разі сплати до 28.01.2020 від вказаної суми заборгованості за Кредитним договором буде встановлена знижка і сума до сплати складе 8 042,30 грн., кредитний договір буде закритий. Також зазначило про те, що для виконання зобов`язань слід здійснювати погашення за реквізитами, зазначеними у даному листі (а.с.159).
Будь-яких доказів на підтвердження того, що ПАТ «Банк Михайлівський» повідомляло відповідача про те, що Банк звернувся до суду з позовом з метою визнання нікчемним укладеного між ним з ТОВ «ФК «Плеяда» договору факторингу №1905 від 19.05.2016 року, матеріали цивільної справи не містять.
Таким чином, на час виконання зобов`язань відповідач ОСОБА_1 не знав та не міг знати про недійсність договору факторингу від 20.05.2016 року №1, укладеного між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор», який було визнано недійсним рішенням суду від 01.07.2021 року.
На підставі договору №7_БМ від 20 липня 2020 року ПАТ «Банк Михайлівський» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №200496330 від 05.04.2016 року. Водночас на момент переходу цього права відповідач повністю сплатив борг за кредитним договором, у зв`язку з чим право вимоги за цим договором було припиненим.
Нормами глави 48 ЦК України, що регламентує порядок виконання зобов`язань, не передбачено обов`язку боржника перед здійсненням виконання пересвідчуватися про належну особу кредитора, відтак, зобов`язання виконується з урахуванням особи кредитора, про яку на момент його виконання був обізнаний боржник.
Отже, на час укладення ПАТ «Банк Михайлівський» і ТОВ «Діджи Фінанс» договору №7_БМ від 20 липня 2020 року ОСОБА_1 виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому відсутні підстави для повторного стягнення з нього користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за кредитним договором, а також не можуть бути стягнуті інфляційні втрати та проценти від простроченої суми.
Вище викладені обставини, в тому числі і судові справи, пов`язані з розглядом позову ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» про застосування наслідків нікчемності договорів факторингу, результатом яких стало рішення про зобов`язання ТОВ «ФК» Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договорів факторингу, не може вважатись правовою підставою для повторного покладення на відповідача обов`язку по сплаті кредитної заборгованості.
При цьому, визнання постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №910/11298/16 від 01.07.2021 року укладених договорів факторингу між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», та між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» нікчемними обумовлює правові наслідки, що виникають між його сторонами, зокрема, у спосіб повернення безпідставно отриманого майна, та не спричиняє виникнення прав чи обов`язків у інших суб`єктів, які сторонами зазначених правочинів не являються.
З наявних у справі доказів вбачається, що відповідач сплатив в повному обсязі заборгованість за кредитним договором правонаступнику Банку - ТОВ «ФК «Фагор» до ухвалення рішення суду про визнання договору факторингу недійсним.
Тому таке погашення заборгованості є належним виконанням зобов`язання, з огляду на вимоги ч.2 ст.516 ЦК України.
Оскільки відповідач виконав свої зобов`язання за кредитним договором перед ТОВ «ФК «Фагор», який на той час був кредитором, подальше визнання договорів недійсними не є підставою для покладення на відповідача обов`язку щодо повторної сплати заборгованості.
При цьому, станом на час виконання своїх кредитних зобов`язань 28.01.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» не набуло прав вимоги за цим договором, а подальше визнання останнього єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», не може нівелювати факт виконання відповідачем свого обов`язку, як позичальника та слугувати підставою для повторного стягнення з нього кредитної заборгованості.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №200496330 від 05.04.2016 року є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем зобов`язання виконано.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в позові судові витрати по справі слід покласти на позивача.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 142, 258, 263-265, 268, 274, 279, 354-355 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.
Судові витрати позивача покласти на останнього.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС", код ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження: 04212, м. Київ, вул. Авіаконструктура Ігоря Сікорського, буд.8.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 02.03.2026 року.

? ? ? ? ? ? ? Суддя:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков