Номер провадження 2/754/3120/26
Справа №754/6409/25

РІШЕННЯ 
Іменем України

20 квітня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва
у складі головуючої судді Гринчак О.І.,
за участю секретаря судових засідань Головач О.О.,
представника позивача - Банецького Б.І. (присутнього у судовому засіданні 16.04.2026),
відповідачки-2 - ОСОБА_1 ,
представниці відповідачки-2 - ОСОБА_4. (присутньої у судовому засіданні 16.04.2026),
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Позиція сторони позивача
24.04.2025 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 135 889,29 грн, з яких:
-заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 8840,95 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 1052,07 грн, три відсотки річних у розмірі 244,88 грн;
-заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання розмірі 6083,46 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 723,93 грн, три відсотки річних у розмірі 168,50 грн;
-заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 19524,88 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 2108,69 грн, три відсотки річних у розмірі 540,81 грн;
-заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 30565,99 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 3637,35 грн, три відсотки річних у розмірі 846,64 грн;
-заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 24419,91 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 2479,30 грн, три відсотки річних у розмірі 573,28 грн, пеня y розмірі 389,19 грн;
-заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 27963,59 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 2864,65 грн, три відсотки річних у розмірі 642,92 грн, пеня y розмірі 462,45 грн;
-заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії y розмірі 1073,12 грн; 
-заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 665,50 грн;
-заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 17,23 грн;
-судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.05.2018 до 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ), а з 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).
На виконання вимог законодавства, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на підставі типових договорів підготовлені та опубліковано/оприлюднено:
- договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085);
- на веб-сайті позивача оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyvivteploen/.
Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок, квартира за зазначеною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже, відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 споживачами послуг з ТЕ/ПГВ.
Відповідачі не здійснили належним чином оплату послуг, у зв`язку з чим перед позивачем станом на 31.01.2025 утворилась заборгованість.
Окрім того, на підставі договору про відступлення права вимоги від 11.10.2018 ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних, фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Відзив на позовну заяву відповідачки-2
У відзиві на позовну заяву представниця відповідачки-2 просить:
- застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні частини позовних вимог, а саме: відмовити у задоволенні оплати заборгованості у період з 01 травня 2018 року по січень 2022 року;
- відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо нарахування інфляційної складової боргу, три відсотки річних та пені;
- відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат у виді сплати судового збору.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
ПАТ «Київенерго» з 01.07.2014 визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VІІ.
Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».
Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.
11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесїї), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів. 
Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору про відступлення права вимоги (цесїї) позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті до 01.05.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за послуги ЦО у сумі 8865,95 грн, а за послуги ГВ 6108,46 грн.
З 01.05.2018 по 31.10.2021 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснювало КП ««Київтеплоенерго».
З 01.11.2021, у зв`язку зі зміною законодавства, КП ««Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085).
Також на веб-сайті КП «Київтеплоенерго» оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/ .
Будинок за адресою: АДРЕСА_2 в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання.
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 02.11.2006 (а.с. 48).
Також відповідно до даних з Реєстру територіальної громади м. Києва відповідачки зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того, за вказаною адресою наявні два особових рахунки, а саме:
- особовий рахунок № НОМЕР_1 на 1 особу (належить ОСОБА_2 );
- особовий рахунок № НОМЕР_2 - 2 особи (належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ).
Щодо належних відповідачів
Позовні вимоги пред`явлені про стягнення заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , тому належними відповідачами у цій справі є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у цій справі.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року в справі № 363/2300/20, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2023 року в справі № 753/8710/21).
Вирішуючи спір, суд залежно від характеру правовідносин зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав (схожий за змістом висновок викладено в пункті 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19).
Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц і № 372/51/16-ц).
Оскільки ОСОБА_2 не несе відповідальності щодо сплати заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_2 , а тому суд відмовляє у позові до неї, оскільки вона не є належним відповідачем у цій справі.
Норми права та мотиви суду
Частиною першою статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (який введений в дію з 1 травня 2019 року, крім: статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3-1, 6, підпункту 1, підпункту "б" підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом; частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року).
Згідно з визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
За приписами ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власність зобов`язує; власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно з п. 37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85), розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором.
Згідно з п. 32, 33, 35, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022), плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:
плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;
плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.
Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.
Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право: на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).
Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для правильного її вирішення (постанови Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 727/9295/16-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107св18)).
Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.
Згідно з п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).
Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивач належним чином виконує свої договірні зобов`язання шляхом надання послуг з централізованого опалення (з 01.11.2021 постачання теплової енергії) та централізованого постачання гарячої води (з 01.11.2021 постачання гарячої води) за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач у позовній заяві просив стягнути заборгованість у загальному розмірі 135 889,29 грн.
Представниця відповідачки-2 надала роздруківки з особистого кабінету платника, з яких вбачається проведення таких оплат: 985,00 грн від 24.11.2025 (постачання гарячої води), 15304,50 грн від 25.11.2025 (постачання теплової енергії), 1310,50 грн від 14.11.2025 (плата за абонентське обслуговування), 884,00 грн від 14.11.2025 (плата за абонентське обслуговування), 46970,00 (11.2025 плата за гарячу воду), 55304,50 грн (11.2025 плата за гарячу воду), 1293,27 грн (11.2025 плата за абонентське обслуговування ТЕ).
Також представниця відповідачки-2 надала копії платіжних інструкцій (які частково повторюють дані з особистого кабінету платника) на загальну суму 124558,00 грн, а саме: від 30.10.2025 на суму 40 000,00 грн, від 30.10.2025 на суму 40 000,00 грн, від 24.11.2025 на суму 985,00 грн, від 24.11.2025 на суму 985,00 грн, від 14.11.2025 на суму 884,00 грн, від 03.12.2025 на суму 4450,00 грн, від 14.11.2025 на суму 15304,50 грн, від 14.11.2025 на суму 1310,50 грн, від 21.11.2025 на суму 5000,00 грн, від 18.02.2026 на суму 15639,00 грн.
Позивач здійснив коригування заборгованості в бік зменшення на суму (-) 18331,61 грн, а саме:
- за послугу з постачання гарячої води на суму (-) 7658,16 грн, внаслідок чого перерахував інфляційну складову боргу та три відсотки річних, у зв`язку з чим заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води склала 22907,83 грн, інфляційна складова боргу - 2657,31 грн, три відсотки річних - 630,75 грн. Отже, заявлені вимоги в цій частині на суму 7 658,16 грн (30565,99 - 22907,83), інфляційна складова боргу у розмірі 980,04 грн (3637,35 - 2657,31), три відсотки річних у розмірі 215,89 грн (846,64 - 630,75) є безпідставними, і в їх задоволенні слід відмовити;
- за послуги з постачання гарячої води заборгованість на суму (-) 10 673,45 грн, внаслідок чого перерахував інфляційну складову боргу та три відсотки річних, у зв`язку з чим заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води станом на 10.2025 склала 22407,74 грн, інфляційна складова боргу 1823,13 грн, три відсотки річних у розмірі 428,57 грн, пеня y розмірі 521,42 грн. Отже, заявлені вимоги в цій частині на суму 10 673,45 грн, інфляційна складова боргу 1 041,52 грн (2864,65 - 1823,13), три відсотки річних у розмірі 214,35 грн (642,92 - 428,57).
Отже, позивач необґрунтовано заявив вимоги на загальну суму 20 783,41 грн (7 658,16 + 980,04 + 215,89 + 10 673,45 + 1 041,52 + 214,35) , а тому в частині вимог про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 20 783,41 грн слід відмовити.
Таким чином, обґрунтованими на момент пред`явлення позову були вимоги на суму: 135 889,29 - 20 783,41 = 115 105,88 грн.
Копії платіжних інструкцій підтверджують погашення заборгованості на загальну суму 124 558,00 грн.
Отже, предмет спору в цій частині відсутній. І представник позивача, і представниця відповідачки-2 просили закрити провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Такі висновки викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у cправі № 916/1042/22, від 10 квітня 2024 року у справі № 754/11753/21, від 22 травня 2024 року у справі № 204/1150/23.
Отже, провадження у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на суму 115 105,88 грн слід закрити на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.
Оскільки відповідачка-2 виконала зобов`язання після спливу позовної давності, підстав для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за період з 07.2015 по 12.02.2017 немає.
Щодо судових витрат
Представник позивача у заяві від 13.04.2026 просив повернути судовий збір.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , підстав для повернення судового збору у розмірі 1 009,33 грн (3028/3) немає, і судові витрати зі сплати судового збору у розмірі покладаються на позивача.
Також суд покладає на позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 308,74 грн (20 783,41 * 2 018,67 / 135 889,29), у зв`язку з відмовою у позові Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 20 783,41 грн.
Отже, судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1 318,07 грн (1 009,33 + 308,74) суд покладає на позивача.
Оскільки провадження у справі закрито на суму 115 105,88 грн, тому позивачу слід повернути сплачений судовий збір у розмірі 1 709,93 грн (115 105,88 * 2 018,67 / 135 889,29).
Керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
У позові Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_2  відмовити.
У позові Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 20 783,41 грн відмовити.
Провадження у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на суму 115 105,88 грн закрити.
Судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1 318,07 грн покласти на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (код ЄДРПОУ 37993783, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А) повернути Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (код ЄДРПОУ 40538421, місцезнаходження: м. Київ, площа І. Франка, 5) з державного бюджету судовий збір в розмірі 1 709,93 грн (платіжна інструкція № 31195 від 05.03.2025).
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», код ЄДРПОУ 40538421, місцезнаходження: м. Київ, площа І. Франка, 5.
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 20.04.2026.
Суддя Деснянського
районного суду міста Києва    Оксана Гринчак