Київський районний суд м. Полтави 
Справа № 552/3880/25 
Провадження № 2/552/123/26
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем україни

01.04.2026 Київський районний суд м. Полтави в складі: 
головуючого судді Яковенко Н.Л.,
секретаря судового засідання Резніченко О.С.,
за участю
представника позивача ОСОБА_1 , 
відповідача ОСОБА_2 , 
представника відповідача Дуднікова А.А., 
представника відповідача ОСОБА_3 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 552/3880/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ нежитлової будівлі, визнання права власності на нерухоме майно як на окремий об`єкт права власності, припинення права спільної часткової власності, третя особа - Державна інспекція архітектури та містобудування України, Полтавська міська рада,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 12.05.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про поділ об`єкта нерухомого майна.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4 є власником 1/2 частини нежитлової будівлі, цеху по виробництву меблів Н-1, Н-2, реєстраційним номер нерухомого майн 1490002353101, загальною площею 1751 кв.м. в АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 06.08.2024. Другим співвласником є відповідач ОСОБА_2 . 
Вказував, що об`єкт нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 5310136400:13:001:0091 площею 0,2319 га, яка перебуває в користуванні співвласників на праві оренди на підставі договору від 26.01.2024 та додаткової угоди від 03.09.2024. 
Посилався на те, що має перешкоди в реалізації свого права на поділ в натурі цеху по виробництву меблів Н-1, Н-2». 
В поданій до суду позовній заяву просив поділити в натурі об`єкт нерухомого майна – цех по виробництву меблів загальною площею 1751 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , виділивши кожному із співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відповідні приміщення. Просив також зобов`язати кожного із сторін по справі здійснити відповідні перебудови і перепланування, обладнати самостійні системи електропостачання, водопостачання, водовідведення та газопостачання. Просив визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 право власності на утворені в результаті поділу об`єкти і припинити право спільної часткової власності. 
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2025 відкрито у справі за позовом ОСОБА_4 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подала. 
Третя особи письмові поясненню до суду щодо позову не подавали. 
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10.11.2025 закрито підготовче провадження в справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. 
В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.
Відповідача та представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, оспорюючи правомірність набуття позивачем ОСОБА_4 права на спірне нерухоме майно. 
Суд, заслухавши представника позивача, відповідача та представників відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. 
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 06.08.2024, укладеного з відповідачем ОСОБА_2 , є власником 1/2 частки нежитлового приміщення № 81Б, що знаходиться в АДРЕСА_1 (попередня назва – Маршала Бірюзова). 
Іншим співвласником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.2018.
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером нерухомого майна 1490002353101 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано об`єкт нерухомого майна - закінчений будівництвом об`єкт, будівля, цех по виробництву меблів Н-1, Н-2, загальною площею 1751 кв.м.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Позивач має довести порушення її права, а обраний нею спосіб його захисту має відповідати змісту порушеного права, забезпечувати реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.
Згідно зі статтею статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно(стаття 355 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. При цьому, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України).
Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 
Статтею 367 ЦК передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
При поділі майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності (ст. 372 ЦК України), майно може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу право спільної сумісної власності на майно припиняється. При цьому частки співвласників є рівними, але можуть бути змінені за домовленістю співвласників, за законом або на підставі рішення суду.
Поняття поділу майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 367 ЦК України, яка передбачає, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. 
Після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. 
Звертаючись до суду з даним позовом та обираючи на власний розсуд спосіб захисту свого права, позивач просить здійснити поділ об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 13 від 17.03.2025.
Разом з тим, визначення технічної можливості поділу, об`єднання об`єкта (об`єктів) нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна проводиться відповідно до пунктів 144-162 Порядку проведення технічної інвентаризації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. № 488.
Висновок експерта № 13 від 17.03.2025 не враховує відповідні норми.
Так, пунктом 148 зазначеного вище Порядку передбачено, що визначення технічної можливості поділу об`єкта (об`єктів) нерухомого майна, в яких оформлено право власності на земельні ділянки (у разі спільної власності на земельну ділянку), розглядаються лише після визначення можливості поділу такої земельної ділянки відповідно до законодавства. Земельна ділянка, яка буде віднесена до кожного новоутвореного самостійного об`єкта, повинна мати самостійний виїзд на вулицю (провулок, площу тощо) завширшки не менше 3,5 метра або можливість організації спільного заїзду. Для догляду за будівлями і проведення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш вступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 метра. Не допускається, щоб земельна ділянка або її частини належали одночасно до двох (або більше) новоутворених самостійних об`єктів.
В даній справі судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5310136400:13:001:0091, на якій розташований спірний об`єкт нерухомого майна, перебуває у власності територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради та на підставі договору оренди перебуває в користування сторін по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які є орендарями. 
Відповідно, власник земельної ділянки Полтавська міська рада не порушує питання щодо поділу земельної ділянки, до неї позовні вимоги не пред`явлено. 
Висновок експерта № 13 від 17.03.2025 взагалі не містить жодних висновків щодо земельної ділянки, яка підлягає відведенню кожному із співвласників у випадку поділу нерухомого майна. 
Відповідно до пунктів 153-157 Порядку проведення технічної інвентаризації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України 
від 12 травня 2023 р. № 488 будівлі, споруди, нежитлові приміщення, групи нежитлових приміщень можуть бути поділені, якщо їх окремі частини, що утворяться в результаті поділу, будуть складатися з ізольованої сукупності нежитлових приміщень, які матимуть окремий вихід на сходову клітку, коридор або вулицю. Будівлі громадського або виробничого призначення можуть бути поділені, якщо в результаті поділу утворюються самостійні нежитлові приміщення або групи нежитлових приміщень, які матимуть окремий вихід на сходову клітку, коридор або вулицю. Група нежитлових приміщень у будівлі громадського або виробничого призначення, що буде утворена в результаті поділу (об`єднання), повинна мати сполучення між собою. Групу нежитлових приміщень може бути поділено, якщо їх окремі частини, що утворяться в результаті поділу, будуть складатися з ізольованої сукупності цілих нежитлових приміщень та матимуть окремий вихід на сходову клітку, коридор або вулицю. Не допускається, щоб у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна частини одного приміщення належали до різних новоутворених об`єктів. До складу об`єктів, що утворилися в результаті поділу, об`єднання або виділу, повинні увійти всі приміщення об`єкта нерухомого майна, який підлягає поділу, об`єднанню або виділу. Не допускається під час визначення технічної можливості поділу, об`єднання або виділу залишати приміщення, які не входитимуть до складу новоутворених об`єктів нерухомого майна. Захисні споруди та споруди подвійного призначення поділу не підлягають.
Наданий до суду висновок експерта та варіант розподілу, який просить застосувати позивач, зазначеним вимогам не відповідає. 
Натомість, як встановлено дослідженими в справі доказами, висновок експерта містить твердження про те, що об`єкти можливо виділити в самостійні об`єкти виключно після проведення цілого комплексу будівельних робіт, міститься посилання на необхідність визначення розміру земельної ділянки, що пропонується закріпити за кожним новоствореним об`єктом. 
Експертом зазначено, що переобладнання необхідно проводити за проектною документацією, що має бути розроблена організацією, яка має ліцензію на проведення такого виду робіт. 
Матеріали цивільної справи такої проектної документації не містять. 
Вказаний висновок експерта № 13 від 17.03.2025 та матеріали справи, досліджені судом, не містять відомостей, погоджених з відповідними службами, щодо можливостей окремого функціонування комунальних комунікацій, необхідних для кожного виділеного окремого об`єкту нерухомого майна (електропостачання, водопостачання, водовідведення, газопостачання з встановленням лічильників).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ нежитлової будівлі, визнання права власності на нерухоме майно як на окремий об`єкт права власності, припинення права спільної часткової власності є безпідставними та не підлягають задоволенню. 
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. 
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. 
Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ нежитлової будівлі, визнання права власності на нерухоме майно як на окремий об`єкт права власності, припинення права спільної часткової власності відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; 
відповідач ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; 
третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України, місцезнаходження 1133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26; телефон: +380 (44) 365-50-75 - Управління документообігу; електронна пошта: office@diam.gov.ua, код 44245840;
третя особа Полтавська міська рада, місцезнаходження 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36, код 24388285.
Повне судове рішення складено 03.04.2026. 

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко