Справа № 206/1667/26
Провадження № 1-кп/206/352/26

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 
за участю:
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
його захисника ОСОБА_5 
потерпілої ОСОБА_6 
представника потерпілого ТОВ «Мімінор» ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 12025042230000971 від 22 грудня 2025 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 194 КК України.
Під час підготовчого судового провадження захисник адвокат ОСОБА_5 оголосила скаргу, в якій просила визнати незаконним та скасувати: 
постанову заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про призначення групи прокурорів від 23 грудня 2025 року;
постанову заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про призначення групи прокурорів від 02 січня 2026 року;
постанову заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про призначення групи прокурорів від 14 січня 2026 року (винесену в рамках кримінального провадження №12025042230000971 від 22 грудня 2025 року);
постанову заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про призначення групи прокурорів від 14 січня 2026 року (винесену в рамках кримінального провадження №12026042230000002 від 2 січня 2026 року);
постанову заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про призначення групи прокурорів від 17 лютого 2026 року.
В обґрунтування своїх доводів вказала, що вказані постанови заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 є такими, які ухвалені з істотним порушенням вимог КПК, а участь визначених прокурорів є незаконною, оскільки у відповідності до ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури. Вказує, що на момент винесення вищевказаних постанов, стороною обвинувачення не надано жодного документального підтвердження того, що керівник органу прокуратури перебував на лікарняному, відпустці, відрядженні або наявні накази про покладення на першого заступника керівника прокуратури обов`язків керівника органу прокуратури. Також у постановах не вказано на якій підставі заступник керівника призначав групи прокурорів.
Про наслідки, які настають у разі неналежної процедури визначення групи прокурорів зазначено в постанові Об"єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду за 2021 рік.
Захисник адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 підтримали скаргу, просили задовольнити.
Прокурор заперечував проти скасування постанов, пояснивши, що підстав для визнання їх незаконними та скасування, не вбачається.
Потерпіла ОСОБА_6 та представник потерпілого ТОВ «Мімінор» - ОСОБА_7 просили відмовити в задоволенні скарги.
Суд, вислухав учасників процесу, дослідивши скаргу, надані матеріали, вважає за необхідне відмовити в задоволенні даної скарги, з наступних підстав.
Так, порядок призначення та заміни прокурорів регламентований ст. 37 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
У відповідності до ч. 2 та 3 ст. 37 КПК України здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч. ч. 4 та 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті, а також якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Вищезазначені законодавчі положення свідчать про досить широкий перелік обставин, які виправдовують відступ від правила незмінності прокурора у кримінальному провадженні.
При цьому, визначення керівником органу прокуратури прокурора чи групи прокурорів, який чи які, здійснюватимуть повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права та обов`язки і приймається у формі постанови.
Такі постанови не є процесуальними джерелами доказів у розумінні ст. 84 КПК України.
З наданих матеріалів вбачається, що заступником керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 неодноразово по кримінальному провадженню № 12025042230000971 визначалась група прокурорів, як і по кримінальному провадженню №12026042230000002, яке не надходило в провадження судді ОСОБА_1 , доказів об`єднань вказаних проваджень суду не надано, які здійснюватимуть повноваження прокурорів при провадженні досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні.
Аналізуючи положення ст. 110 КПК України, постанова про групу прокурорів, якою надаються повноваження прокурору (групі прокурорів), є обов`язковою, як і підписання відповідною особою, що її винесла.
З аналізу ст. 37 КПК України вбачається, що виключно до компетенції керівника прокуратури належить вирішення питання про призначення та заміну групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.
Відповідно з положеннями ч. 6 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України.
Тобто, цією нормою закріплений механізм оскарження процесуальних рішень прокурора, до яких, у тому числі, відносяться постанова про зміну групи прокурорів та визначення старшого прокурора групи прокурорів.
Таким чином, суд не наділений повноваженнями перевіряти рішення прокурора на предмет їх відповідності положенням ст. ст. 37, 110 КПК України, у зв`язку з чим приходить до висновку, що суд не уповноважений визнавати незаконними та скасовувати постанови прокурора, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги захисника – адвоката ОСОБА_5 по кримінальному проваджені № 12025042230000971 з вищевказаних підстав, а по кримінальному провадженні №12026042230000002 по причині відсутності правових підстав, адже вказане провадження не перебуває на розгляді в судді ОСОБА_1 .
Доводи захисника-адвоката на Постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 22.01.2021 року у справі № 754/7061/15, на яку серед іншого посилається захисник, як підстава задоволення її скарги, судом не приймається, оскільки стосується необхідності прийняття рішень про призначення у кримінальних провадженнях прокурора (групи прокурорів) шляхом винесення відповідних постанов, за підписом службової особи, що її прийняла, та не містить відомостей щодо обов`язку суду аналізувати такі постанови прокурора про визначення прокурорів (групи прокурорів) на предмет їх законності, та права їх скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36,37,110, 314 КПК України, суд-
П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування постанов:
заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про призначення групи прокурорів від 23 грудня 2025 року;
заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про призначення групи прокурорів від 02 січня 2026 року;
заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про призначення групи прокурорів від 14 січня 2026 року (винесену в рамках кримінального провадження №12025042230000971 від 22 грудня 2025 року);
заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про призначення групи прокурорів від 14 січня 2026 року (винесену в рамках кримінального провадження №12026042230000002 від 2 січня 2026 року);
заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про призначення групи прокурорів від 17 лютого 2026 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1