Справа № 161/1583/26
Провадження № 1-кп/161/622/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк          17 лютого 2026 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
представника потерпілої - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025035580000499, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Луцька Волинської області, громадянки України, українки, непрацюючої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, 
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 у порушенні вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушенні вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно систематично вчиняє домашнє насильство, а саме фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку та з якою спільно проживає в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних та фізичних страждань, розладів здоров`я, погіршення умов повсякденного функціонування та зниження загальної якості життя останньої. 
Так, 09 лютого 2025 року, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, умисно вчинила щодо своєї матері – ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку, домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у вербальному приниженні честі та гідності останньої, висловлюванні нецензурної лайки на її адресу, а також погрозі застосування фізичного насильства, а саме – погрозі нанесення удару табуретом, чим завдала шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. 
За вказаним фактом щодо ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 848483 від 10 лютого 2025 року за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
Згідно з постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2025 року на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.
У подальшому, 19 квітня 2025 року, близько 18 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, умисно вчинила щодо своєї матері – ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку, домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у приниженні честі та гідності останньої, висловлюванні нецензурної лайки на її адресу, а також погрозі застосування фізичного насильства, чим завдала шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. 
За вказаним фактом щодо ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 435548 від 19 квітня 2025 за частиною 3 статті 173-2 КУпАП .
Згідно з постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2025 року на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.
У подальшому, незважаючи на неодноразове накладення адміністративних стягнень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 173-2 КУпАП, пов`язаних із вчиненням домашнього насильства, ОСОБА_4 продовжила вчиняти протиправні дії, а саме домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку. 
А саме, 05 липня 2025 року, близько 16 години, ОСОБА_4 , повторно, за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, умисно вчинила щодо своєї матері – ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку, домашнє насильство фізичного характеру, яке виразилося у нанесенні двох ударів дерев`яним табуретом по тім`яній ділянці голови останньої, чим завдала потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, рана на тім`яній ділянці голови дещо справа та більше по центру, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше 6 діб.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4  своїми умисними діями, які виразились у вчиненні умисного систематичного фізичного та психологічного насильства щодо своєї матері, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої, тобто у вчиненні домашнього насильства, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорювала фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, вид шкоди, мотив і мету, а також форму вини, суду дала показання, що дійсно 09.02.2025, 19.04.2025 та 05.07.2025 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, систематично вчиняла фізичне та психологічне домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 за викладених в обвинувальному акті обставин, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої.
Не заперечила кваліфікацію кримінального правопорушення та викладені в обвинувальному акті обставини.
У вчиненому щиро розкаялася, запевнила, що зробила для себе належні висновки, просила суворо її не карати та призначити покарання у виді пробаційного нагляду.
Від потерпілої ОСОБА_7 , яка в судове засідання не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої не має, просить останню суворо не карати.
Під час судових дебатів прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 просила призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки із застосуванням обмежувальних заходів.
Крім повного визнання своєї вини самою обвинуваченою ОСОБА_4 , її винність у вчиненні умисного систематичного фізичного та психологічного насильства щодо своєї матері, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої, тобто у вчиненні домашнього насильства,підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.
При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів і дані про особу винної.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, що передбачено п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує, що вона вчинила умисний нетяжкий злочин пов`язаний з домашнім насильством, раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала, щиро розкаялася, її поведінка в суді свідчить про щире каяття, усвідомила незаконність вчинених нею дій, а тому активно спряла розкриттю кримінального правопорушення, в судовому засіданні висловлювала щирий жаль з приводу вчиненого, готовність нести покарання та засуджувала свою поведінку, вибачилась перед потерпілою за свої дії, запевнила, що зробила для себе належні висновки та в подальшому не буде займатись протиправною діяльністю та вчиняти домашнє насильство, тяжких наслідків не настало, потерпіла жодних претензій не має, просить обвинувачену суворо не карати, має постійне місце реєстрації та проживання, пенсіонерка, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебувала на стаціонарному лікуванні з 19.04.2025 по 20.04.2025 та з 05.07.2025 по 06.07.2025 у Центрі терапії залежностей КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація», тому суд, з врахуванням наведеного, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, її критичного відношення до скоєного та беззаперечного визнання своєї вини, думки потерпілої, яка сама по собі не є вирішальною, але враховується судом в сукупності з іншими обставинами, наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також приймаючи до уваги принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України, в межах санкції статті, у виді пробаційного нагляду.
Перешкода, визначена ч. 5 ст. 59-1 КК України, для застосування до обвинуваченої покарання у виді пробаційного нагляду, відсутня.
Разом з цим, відповідно до положень ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» програмою для кривдника є комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства по відношенню до потерпілої – її матері ОСОБА_7 та ризик вірогідності повторюваності вчинення домашнього насильства, суд дійшов висновку, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 обмежувальні заходи, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, на строк 3 (три) місяці, а саме: - заборонити перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; - заборонити наближатися на відстань ближче 100 (сто) метрів до місця, де ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 ; - пройти програму для кривдників.
Суд вважає, що такі обмежувальні заходи, із покладенням обов`язків, будуть сприяти виправленню обвинуваченої ОСОБА_4 та покращенню психологічного здоров`я потерпілої ОСОБА_7 .
На думку суду обрана міра покарання та покладені обмежувальні заходи є необхідними та достатніми для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 та попередження вчинення як нею нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
Речові докази, згідно з ст. 100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законному володільцю, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Даних щодо наявності у кримінальному провадженні процесуальних витрат та накладення арештів на майно прокурором не надано.
Окрім того, на думку суду, застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слід залишити до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначивши покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України, обчислювати з дня постановки її на облік уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальні заходи на строк 3 (три) місяці, поклавши на неї обов`язки: - заборонити перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; - заборонити наближатися на відстань ближче 100 (сто) метрів до місця, де ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 ; - пройти програму для кривдників.
Роз`яснити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.
Запобіжний захід застосований щодо  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання – залишити до набрання вироком законної сили.
Речові докази:
-дерев`яну табуретку – залишити за належністю законному володільцю;
-3 (три) DVD-R диски – залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду      ОСОБА_1