Справа № 944/2501/25
Провадження №2/944/520/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(Заочне)
18.02.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Поворозник Д.Б.
з участю секретаря судових засідань Климейко Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Яворові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Львів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
АТ АКБ «Львів» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №19494/101/2024 від 22 липня 2024 року у сумі 32938,95 грн. 
На обґрунтування позову зазначає, 22 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до АТ АКБ «Львів» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклав кредитний договір №19494/101/2024, відповідно до якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 30900,00 грн. з процентною ставкою 70% та умовою повернення в термін до 21.07.2025р.
Згідно умов п.1.4 кредитного договору – видача кредиту одноразово, безготівково на поточний рахунок позичальника. Відповідно до п 5.1 кредитного договору позичальник зобов`язався повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та додатками до нього. Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що повернення суми кредиту сплата нарахованих процентів, здійснюється ануїтетною схемою, згідно з додатком 1 (платіжний календар), що є невід`ємною частиною цього договору. Суми ануїтет них платежів включать у себе частину суми, кредиту, яка підлягає до повернення, та проценти користування кредитом, які розраховуються із застосуванням розміру процентної ставки, яка визначена в п.3.2 кредитного договору. Крім цього, згідно положень п.п.3.6. Кредитного договору - Позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України «Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом». Позичальник систематично не сплачує відсотки за користування кредитом, строк сплати яких настав.
Станом на 28.04.2025р. заборгованість по нарахованих та несплачених в строк процентах по кредиту становить 6375,63 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках, які додаються.
Згідно п.5.8. Банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, у випадках обумовлених цим договором і чинним законодавством. Відповідно до п.2.3.2. кредитного договору - банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за договором у разі несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту). Пункт 2.4. Кредитного договору передбачає, що у випадку прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, з підстав обумовлених цим договором, банк письмово повідомляє про це позичальника. В такому випадку, позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму Кредиту та сплатити проценти на день повернення.
На виконання пункту 2.4 кредитного договору , зважаючи на те що по даному кредитному зобов`язанню є наявна заборгованість і з метою вирішення даного спору у позасудовому порядку, банком було надіслано лист-вимогу від 14.02.2025р. за вих. №1193/0-07, однак, дана вимога залишилась без відповідного реагування зі сторони позичальника.
З урахуванням того, що відповідач систематично не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у визначені кредитним договором терміни, позивач на підставі п.2.3.2 кредитного договору, керуючись положеннями ст.1050 Цивільного кодексу України вимагає дострокового погашення відповідачем існуючої заборгованості по кредитному договору в судовому порядку.
Так, станом на 28.04.2025р. загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ АКБ «Львів» по кредитному договору №19494/101/2024 становив 32 938 гривень 95 копійок, з яких: 26563,32 грн. – заборгованість за кредитом, 6375,63 – заборгованість за процентами. Порушення відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг від 22 липня 2024 року щодо своєчасного погашення кредиту стало підставою для звернення АТ АКБ «Львів» до суду із позовом.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання.
У судове засідання представник позивача АТ АКБ «Львів» не прибув, однак в позовній заяві вказав, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим повідомленням за адресою місця реєстрації, яка була повернута з віміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Яворівського районного суду Львівської області. Про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явився, не повідомив причини неявки, не подав відзиву, а також представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11 лютого 2026 року, є дата складення повного судового рішення 18 лютого 2026 року.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Положеннями ст. 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд встановив, що 22 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до АТ АКБ «Львів» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклав кредитний договір №19494/101/2024, відповідно до якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 30900,00 грн. з процентною ставкою 70% та умовою повернення в термін до 21.07.2025р.
Згідно умов п.1.4 кредитного договору – видача кредиту одноразово, безготівково на поточний рахунок позичальника. Відповідно до п 5.1 кредитного договору позичальник зобов`язався повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та додатками до нього. Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що повернення суми кредиту сплата нарахованих процентів, здійснюється ануїтетною схемою, згідно з додатком 1 (платіжний календар), що є невід`ємною частиною цього договору. Суми ануїтет них платежів включать у себе частину суми, кредиту, яка підлягає до повернення, та проценти користування кредитом, які розраховуються із застосуванням розміру процентної ставки, яка визначена в п.3.2 кредитного договору. Крім цього, згідно положень п.п.3.6. Кредитного договору - Позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України «Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом». Позичальник систематично не сплачує відсотки за користування кредитом, строк сплати яких настав.
Станом на 28.04.2025р. заборгованість по нарахованих та несплачених в строк процентах по кредиту становить 6375,63 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках, які додаються.
Згідно п.5.8. Банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, у випадках обумовлених цим договором і чинним законодавством. Відповідно до п.2.3.2. кредитного договору - банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за договором у разі несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту). Пункт 2.4. Кредитного договору передбачає, що у випадку прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, з підстав обумовлених цим договором, банк письмово повідомляє про це позичальника. В такому випадку, позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму Кредиту та сплатити проценти на день повернення.
На виконання пункту 2.4 кредитного договору , зважаючи на те що по даному кредитному зобов`язанню є наявна заборгованість і з метою вирішення даного спору у позасудовому порядку, банком було надіслано лист-вимогу від 14.02.2025р. за вих. №1193/0-07, однак, дана вимога залишилась без відповідного реагування зі сторони позичальника.
З урахуванням того, що відповідач систематично не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у визначені кредитним договором терміни, позивач на підставі п.2.3.2 кредитного договору, керуючись положеннями ст.1050 Цивільного кодексу України вимагає дострокового погашення відповідачем існуючої заборгованості по кредитному договору в судовому порядку.
Оцінивши в сукупності описані обставини і надані докази, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що відповідач отримав кредитні кошти, користувався ними, однак не виконав грошового зобов`язання щодо їх повернення за умовами кредитного договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором від 22 липня 2024 року у розмірі 32938 гривень 95 копійок, що підтверджується наданим позивачем розрахунком і суд погоджується з його правильністю та обґрунтованістю.
На підставі наведеного суд дійшов висновку, що у даному випадку має місце порушення прав позивача, яке полягає у неналежному виконанні ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, а тому відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму боргу. Дані обставини справи підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи, та не спростовані відповідачем.
Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання позовної заяви АТ АКБ «Львів» сплатило судовий збір в розмірі 3028,00 гривень, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України №439300 від 09 травня 2025 року.
Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь АТ АКБ «Львів» судові витрати із сплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
в и р і ш и в:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Львів» 32 938 (тридцять дві тисячі дев`ятсот тридцять вісім) гривень 95 копійок заборгованості за договором від 22 липня 2024 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Львів» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Яворівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 18 лютого 2026 року.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Повне найменування сторін:
позивач – Акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Львів» , код ЄДРПОУ 09801546, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Сербська, 1;
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.Б. Поворозник