Справа № 931/250/26
Провадження № 1-кп/931/59/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
з участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026035510000065 від 14 березня 2026 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Локачі Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, військовослужбовця, раніше судимого 
- 13.10.2020 року вироком Володимир-Волинського міського суду за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №71 від 06.02.2026 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу під час мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
16.02.2026 року солдат ОСОБА_3 був зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаду командира 2 відділення охорони взводу охорони згідно наказу № 49 від 16.02.2026 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до вимог ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей. 
Будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Однак, солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, в супереч вказаним вимогам законодавства, вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.
Так, 14 березня 2026 року, близько 00:30 год., солдат ОСОБА_3 , маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи біля приміщення перукарні, що в АДРЕСА_2 , без згоди власника ОСОБА_4 , шляхом віджиму метало-пластикового вікна, проник в середину приміщення перукарні, тим самим порушив недоторканність іншого володіння особи.
Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується незаконне проникнення до іншого володіння особи, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку, передбаченому ст. 302 КПК України, разом з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні незаконного проникнення до іншого володіння особи, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згідний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості.
Потерпілий ОСОБА_4 своєю заявою, що міститься у матеріалах кримінального провадження, також не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, суд розглядає обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 про вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у незоконному проникненні до іншого володіння особи, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є особою молодого віку, працездатний, неодружений, на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, згідно характеристики за місцем проживання скарг та заяв про недостойну поведінку в побуті та громадських місцях до селищної ради не надходило, однак раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.
Відповідно дост. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 100, 302, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речові докази:
– змив РБК з вікна, який вилучено та поміщено у паперовий спец-пакет NPU-0403560; слід віджиму, котрий вилучено та поміщено у спец-пакет PSP 1469538; сліди рук, котрі вилучено та поміщено у паперовий спец-пакет PSP 1469539; слід взуття, котрий вилучено та поміщено у спец-пакет HYQ0037175, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області – знищити;
- оптичний DVD-R диск – залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1