Єдиний унікальний номер: 357/21476/25 
Провадження № 2/378/227/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді:    Скороход Т.  Н. 
за участю секретаря:   Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ставище справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

ВСТАНОВИВ:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом звернулося АТ КБ «ПриватБанк» з посиланням на те, що 05.01.2011 ОСОБА_2 власноруч підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підставі укладеного договору позичальник отримав платіжний інструмент: кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії 02/16, тип «Універсальна», а в подальшому кредитні картки: № НОМЕР_2 , строк дії — 05/16; № НОМЕР_3 , строк дії -12/19, № НОМЕР_4 , строк дії -11/22. 08.01.2020 позичальник підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 200000 грн. (п. 1.2 договору); тип кредитної карти: карта «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2 договору); процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно; у разі прострочення з 31-го дня — 10% від заборгованості; у разі прострочення з 181-го дня — 100% від заборгованості; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60% (п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 30948,69 грн.. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер. На виконання вимог ст. 1281 ЦК України, 03.10.2025 позивач направив претензію кредитора до Ставищенської державної нотаріальної контори, а в подальшому, 31.10.2025 - до приватного нотаріуса Федкевич Н.М., на яку отримав відповідь, що спадкоємцем ОСОБА_2 є відповідач. 08.11.2025 позивачем була направлена претензія щодо сплати заборгованості за кредитним договором на адресу відповідача, проте станом на теперішній час заборгованість за договором не погашена. 
Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 05.01.2011 в розмірі 30948,69 грн. та судові витрати.
Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2025 року вказану справу направлено за підсудністю до Ставищенського районного суду Київської області (а.с. 24-25).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2026 вказану справу розподілено судді Скороход Т.Н. (а.с. 34).
Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 2 лютого 2026 року відкрито провадження, постановлено справу розглядами в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 112-113).
АТ КБ «ПриватБанк» про час і місце розгляду справи повідомлене належним чином (а.с. 118, 121), представник позивача в судове засідання, не прибув, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із участю в іншій судовій справі (а.с. 169). 
Розглянувши клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» Пшечик О. про відкладення розгляду справи, беручи до уваги, що вказане товариство є юридичною особою, інтереси якої можуть представляти інші представники, враховуючи, що цивільна справа розглядається у спрощеному позовному провадженні та представник АТ КБ «ПриватБанк» Пшечик О. доказів зайнятості у іншій справі до суду не надав, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд керуючись ст. 223 ЦПК, у судовому засіданні без оформлення окремого документа, ухвалив розпочати розгляд справ у відсутність представника АТ КБ «ПриватБанк», визнавши його неявку не поважною.
Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 119, 122), подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить суд справу розглядати без її участі та визначити у рішенні розстрочку його виконання строком на 12 місяців із сплатою суми боргу рівними щомісячними платежами, оскільки її матеріальне становище є складним у зв`язку з дією воєнного стану в Україні, проживає одна, самостійно забезпечує себе та додатково надає матеріальну допомогу двом своїм дітям та батькам пенсіонерам. 
Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
5 січня 2011 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яку підписав власноручно (а.с. 81 зв.). 
8 січня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а. с. 73-80), яку підписав власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». 
Підписанням заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач підтвердив свою згоду на те, що приєднується до розділу «Загальні положення», «Кредитні картки», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, затвердженій протоколом Правління банку № 8 від 19.02.2019.
Відповідно до положень договору, викладених в п. 1.2. Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, основні умови кредитування: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; сума кредитного ліміту - не перевищує 50000 грн. для карт «Універсальна» та 75000 грн. для карт «Універсальна Gold»; строк кредитування 20 років; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк кредитування - безготівковим шляхом.
В п. 1.3. Заяви викладена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка, відсотків річних: 43,2 % - для карт «Універсальна» та 42.0% - для карт «Універсальна Gold».
Загальні витрати за кредитом: 53185,77 грн. - для карт «Універсальна» та 61687,16 грн. — для карт «Універсальна Gold» . 
Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) (за припущення, що сума використаного кредитного ліміту становить 20000 грн.): за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду: 20000 грн. — для карт «Універсальна» та 20060 грн. — для карт «Універсальна Gold»; за умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки та користування коштами поза межах пільгового періоду і погашенню кредиту мінімальними платежами; 73185,77 грн. — для карт «Універсальна» та 81687,16 грн. — для карт «Універсальна Gold».
Реальна річна процентна ставка: за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду: 0% — для карт «Універсальна» та 1,56% — для карт «Універсальна Gold»; за умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки та користування коштами поза межах пільгового періоду і погашенню кредиту мінімальними платежами; 52,84 % — для карт «Універсальна» та 53,36% — для карт «Універсальна Gold».
Згідно п. 2.1.1.2.1. договору Банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених Договором.
Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2. - 2.1.1.2.5. Преамбули тип кредиту відновлювальна - кредитна лінія, мета кредиту - споживчі цілі. Строк кредиту 20 років. Загальний розмір кредиту не перевищує 50000 грн. для карт «Універсальна» та 75000 грн. «Універсальна Gold». При цьому сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення та не потребує додаткового погодження із клієнтом.
Відповідно до п. 2.1.1.2.12. Преамбули сторони дійшли згоди, що в разі, зокрема, - несвоєчасної сплати клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п. 2.1.1.3.1. цього договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу та/або в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5. Договору, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, та/або в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.6.5 договору, починаючи з 32-го дня з дня направлення повідомлення банком клієнту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% річних для карт «Універсальна» та 84,0% — для карт «Універсальна Gold».
За п.п. 2.1.1.3.1. - 2.1.1.3.3. договору сторони на підставі ст.ст.1048, 1054, 1056-1 ЦК України визначили цим договором розмір та порядок погашення кредиту, сплати процентів. Мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань, розрахованих в процентах від загальної заборгованості, які щомісяця повинен сплачувати клієнт протягом строку кредиту. Під загальною заборгованістю сторони узгодили заборгованість у розмірі використаного кредитного ліміту, процентів за користування кредитом, заборгованість за несанкціонованим овердрафтом, пенею, штрафами. Розмір мінімального обов`язкового платежу визначений тарифами, залежить від виду картки і тривалості прострочення виконання зобов`язання клієнта за договором. Нарахування процентів здійснюється в останній календарний день місяця.
Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту.
Згідно п. 2.1.1.5.1. договору клієнт зобов`язаний погашати кредит у строки та в розмірах, визначених п. 2.1.1.3.1, 2.1.1.3.2 договору.
Згідно п. 2.1.1.9.1. договір починає діяти з дати встановлення кредитного ліміту на картці та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, а тому порушив умови Договору, що підтверджується доданою до позовної заяви випискою за договором № б/н за період з 17.12.2012 по 02.12.2025 (а. с. 84-90) та розрахунком заборгованості (а. с. 91-107).
З наданого позивачем детального розрахунку заборгованості (а.с. 91-107) вбачається, що за договором б/н від 05.01.2011 станом на 01.12.2025 року рахується заборгованість у розмірі 30948,69 грн., з яких 30948,69 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (а.с. 72).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до ст. 1220 ч. 1 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 
Згідно з ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Відповідно до копії спадкової справи (а.с. 126-164), спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина, відповідач ОСОБА_3 ..
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що ОСОБА_1   позовні вимоги визнала, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 30948,69 грн..
Щодо клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення строком на 12 місяців із сплатою суми боргу рівними щомісячними платежами суд зазначає наступне.
За змістом ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. ч. 4, 5 ст. 435 ЦПК України).
Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Тлумачення положень ст. 435 ЦПК України дійсно свідчить про те, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.
Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.
Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.
Окрім того, під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.
Так, згідно з положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.
Оскільки матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду, - тому суд вважає, що клопотання відповідача задоволенню не підлягає.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову.
Судовий збір в розмірі 50 відсотків слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 551, 638, 1049, 1050 ч. 2, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 128 ч. 11, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору б/н від 05.01.2011 у розмірі 30948 (тридцять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень 69 копійок та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Повернути Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, сплачених по квитанції № BOY66B4FDO від 16 грудня 2025 року.
В задоволенні клопотання відповідача  ОСОБА_1  про розстрочення виконання рішення суду відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ЄДРПОУ: 14360570).
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ).
Повне рішення складено 26 лютого 2026 року.

Суддя        Т.  Н.  Скороход