КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8207/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді НАУМЕНКА В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) заяву представника позивача про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 року визнано протиправними дії Регіонального Сервісного Центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській, Кіровоградській областях щодо відмови ОСОБА_1 у формуванні довідки про грошове забезпечення ОСОБА_2 станом на 19.11.2019 року, для перерахунку пенсії та зобов`язано Регіональний Сервісний Центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській, Кіровоградській областях (ЄДРПОУ 45400935) підготувати та надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) довідку про грошове забезпечення ОСОБА_2 станом на 19.11.2019 року, відповідно до вимог Закону України №2262-XII від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» за прирівняною посадою поліцейського із обов`язковим зазначенням відомостей посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, середніх розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку пенсії у разу втрати годувальника.
Рішення доставлено в особистий електронний кабінет представника позивача 13.02.2026 року. 
13.02.2026 року канцелярією суду зареєстровано заяву про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в адміністративній справі, подану представником позивача.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 247 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Аналогічна норма міститься у статті 252 КАС України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (частина 2 статті 252 КАС України).
Згідно з частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).
Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Суд зазначає, що у позовній вимозі, представник позивача заявляв про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 3000 грн. 00 коп. надано:
- копію договору про надання правової допомоги №19/11 від 19.11.2025 року, відповідно до пункту 4.4. якого клієнт сплачує адвокату фіксовану суму гонорару – 3000 грн за підготовку адміністративного позову та 1500 грн. за підготовку відповіді на відзив (а.с. 46-47);
- акт приймання-передачі виконаних робіт від 23.12.2025 року, відповідно до якого представник позивача виконав, а позивач прийняв роботу за ціною 4500 грн. (а.с. 48);
- довідку від 23.12.2025 року про те що ОСОБА_1 сплатила 4500 грн. адвокату за отримані послуги (а.с. 49). 
Відповідач подав до суду клопотання, за змістом якого просить відмовити в ухваленні додаткового рішення, посилаючись на ненадання представником позивача належних доказів на підтвердження понесених судових витрат позивачем.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16, від 11 червня 2019 року у справі №826/841/17.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У справі “East/West Alliance Limited” проти України” Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Досліджуючи вищезазначений перелік, суд зазначає наступне.
Дана справа є справою незначної складності, особливості розгляду якої визначенні статтею 263 КАС України.
Розгляд даної справи проведений судом за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). 
При цьому суд враховує складність справи, а також кількість часу, який належало витратити адвокату для підготовки матеріалів у співвідношенні до вартості таких робіт, що вказані в поданих позивачем документах, та реальну необхідність понесених витрат.
Розмір гонорару 4500 грн. визначено умовами договору. 
Представник позивача факт понесення витрат підтвердив довідкою, виданою адвокатом на ім`я позивача.
Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 (справа № 727/4597/19), адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанцію, довідку тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Адже жоден законодавчий чи нормативний акт не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату, а також не визначає порядок здійснення розрахунків клієнтів із адвокатом. До того ж, відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката.
Відтак, вирішуючи питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд, враховуючи предмет спору та виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, з дотриманням принципів розумності, обґрунтованості, дійсності та співмірності, вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 4500 грн.
Керуючись статтями 134, 139, 241, 252 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з понесенням витрати на правничу допомогу – задовольнити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 4500 гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Ботанічна, б. 24, м. Вінниця, 21010, ЄДРПОУ 45400935).
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО