Справа № 161/5612/26 
Провадження № 1-кп/161/904/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк        18 березня 2026 року 
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням
головуючого - судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026030580000130 від 22 січня 2026 року про обвинувачення  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ковель, Волинської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, не працюючої, з середньою спеціальною освітою, раніше судимої:
- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.07.2022 року за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років – звільнена умовно - достроково 22.08.2025 року на підставі ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 14.08.2025 року – невідбутий термін покарання 1 рік 7 місяців 10 днів ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в період часу з 23 години 06 хвилин по 23 годину 07 хвилин 21 cічня 2026 року, перебуваючи у приміщенніквартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 марки «Samsung Galaxy S8 plus» з підключенням до мережі Інтернет, та встановлений на ньому платіжний додаток «abank24» (програмний засіб, розміщений в апаратно-програмному середовищі електронного платіжного засобу, за допомогою якого здійснюються платіжні та інші операції, передбачені договором), що відповідно до ЗУ «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, з обліковим записом потерпілого, вхід у який на момент використання не потребував додаткового уведення паролю, що дало змогу їй здійснити несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається чи обробляється в автоматизованій системі, а саме двох операцій із онлайн-перерахунку грошових коштів із відкритого в АТ «А-Банк`на ім`я фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6 банківського рахунку НОМЕР_1 , на його ж картковий рахунок як фізичної особи № НОМЕР_2 , відкритий у тому ж банку, а у подальшому на власну банківську картку № НОМЕР_3 , емітовану у АТ «А-Банк», чим здійснила несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем віддаленого доступу " abank24".
Крім того, ОСОБА_4 о 23 годині 07 хвилин 21 cічня 2026 року, перебуваючи у приміщенніквартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, неодноразово продовжений у встановленому Законом порядку, востаннє Указом Президента України № 793/2025від 20 жовтня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 4643-IX від 21 жовтня 2025 року, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, використовуючи добровільно наданий для перегляду відеороликів на YouТube потерпілим ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S8 plus» з підключенням до мережі Інтернет, знаючи, що його мобільний додаток онлайн-банкінгу «abank24» на той момент не заблоковано через незначний проміжок часу з моменту останньої транзакції, про здійснення якої вона зумисно попросила потерпілого, скориставшись його тимчасовою відсутністю, без відому та попереднього дозволу останнього здійснила вхід в обліковий запис потерпілого у платіжному додатку «abank24» та здійснила одну операцію із перерахунку грошових коштів із карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «А-Банк» на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , на її ж власну банківську карту № НОМЕР_3 , емітовану у тому ж банку, у сумі 16 000 грн, внаслідок чого заподіяла потерпілому майнової шкоди на вищевказану суму.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, вчиненому повторно, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю та показала, що вона дійсно, за вказаних обставин, місця та часу, вчинила дані кримінальне правопорушення. Суму викраденого не заперечує. У вчиненому щиро розкаялася та просила її суворо не карати. В подальшому зобов`язувалась відшкодувати збитки потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю ствердив показання обвинуваченої щодо фактичних обставин справи. Збитки йому не відшкодовано. Просив призначити покарання згідно вимог Закону.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її винуватість, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.
Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує інформацію про стан її здоров`я, вину визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, за що відбувала реальну міру покарання в місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не стала, належних висновків не зробила, знову вчинила корисливі злочини, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення, не працює, потерпілому шкоду не відшкодувала,тому суд вважає, що її виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, у виді обмеження та позбавлення волі, із застосуванням ст. 70 ч. 1, ст. 71 ч. 1 КК України.
Будь-яких підстав для призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією закону, за яким вона притягується до кримінальної відповідальності, тобто для застосування ст.69 КК України, суд не знаходить, оскільки відсутні по справі, як зазначено у цьому законі, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів.
Разом з цим, підстав для застосування ст. 75 КК України до обвинуваченій ОСОБА_4 , суд не знаходить.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4  визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України та призначити покарання:
за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,  ОСОБА_4  визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.07.2022 строком 1 (один) місяць позбавлення волі та визначити  ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. 
Запобіжний захід застосований відносно  ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_4 рахувати з 25 лютого 2026 року, тобто з моменту її затримання.
Речові докази: диск – залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченій ОСОБА_4 , яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: