Справа № 175/3714/25 
Провадження № 1-кп/175/487/25 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року с-ще Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, молодшого сержанта, на посаді командира 2 відділення зенітного ракетного взводу 4 парашутно-десантного батальйону в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В: 
Молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді командира 2 відділення зенітного ракетного взводу 4 парашутно-десантного батальйону в/ч НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що на всій території України у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а у подальшому Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом №2915-IX від 07.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, умисно вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, 05.05.2023 ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де використовуючи свій мобільний телефон з доступом до мережі Інтернет особисто ввів номер телефону потерпілого ОСОБА_5 та пароль доступу до Інтернет - банкінгу «Приват24», який раніше дізнався від потерпілого та перейшов до його особистого кабінету, де побачив на
розрахунковому рахунку НОМЕР_2 значну суму грошових коштів, які визначив об`єктом свого злочинного посягання, внаслідок чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_5 та перебувають на вказаному банківському рахунку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 05.05.2023 о 18:33 год. з метою таємного викрадення чужого майна, а саме грошових коштів ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії для потерпілого невідомі, за допомогою автоматизованої системи АТ КБ ПриватБанк Інтернет - банкінгу «Приват24», здійснив переказ грошових коштів в сумі 27350,00 грн. з рахунку потерпілого НОМЕР_2 на власну банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» N? НОМЕР_3 , тим самим викрав грошові кошти, які належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому майнову шкоду на суму 27350,00 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, молодший сержант ОСОБА_4 , 09.05.2023 перебуваючи в пункті тимчасової дислокації свого підрозділу у складі в/ч НОМЕР_4 у АДРЕСА_2 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), використовуючи свій мобільний телефон з доступом до мережі Інтернет, особисто ввів номер телефону потерпілого ОСОБА_5 та пароль доступу до Інтернет - банкінгу «Приват24», який раніше дізнався від потерпілого та перейшов до його особистого кабінету, де побачив на розрахунковому рахунку НОМЕР_5 значну суму грошових коштів, які визначив об`єктом свого злочинного посягання, внаслідок чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_5 та перебувають на вказаному банківському рахунку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 09.05.2023 о 17:30 год., з метою таємного викрадення чужого майна, а саме грошових коштів ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії для потерпілого невідомі, за допомогою автоматизованої системи АТ КБ ПриватБанк Інтернет – банкінгу «Приват24» здійснив переказ грошових коштів в сумі 21350,00 грн. з рахунку потерпілого НОМЕР_5 на власну банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , тим самим викрав грошові кошти, які належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому майнову шкоду на суму 21350,00 грн.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що потерпілий ОСОБА_5 попросив налаштувати свій мобільний телефон, у зв`язку із чим йому став відомий пароль доступу до мобільного додатку АТ КБ «ПриватБанк» потерпілого. Надалі, за допомогою свого мобільного телефону, використовуючи пароль він двічі перерахував грошові кошти належні потерпілому на свій банківський рахунок. В скоєному розкаюється, зробив для себе відповідні висновки та відшкодував потерпілому шкоду. 
Надані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.
Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 без його участі. 
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. 
Таким чином, винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.
Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесеного законодавцем до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому. 
Крім того, суд враховує клопотання командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який просив не призначати ОСОБА_4 покарання пов`язане з позбавленням волі, обмеженням волі або триманням в дисциплінарному батальйоні, оскільки після вчинення кримінального правопорушення молодший сержант ОСОБА_4 зробив належні висновки, проявляє наполегливість в проходженні військової служби, сумлінно дотримується норм та законів, бажає і надалі проходити військову службу. 
Тому суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в мінімальних межах санкції частини статті у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
На думку суду, саме таке покарання та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого та буде достатнім для його виправлення, сприятиме попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.
Цивільний позов не пред`являвся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, речові докази та процесуальні витрати відсутні. 
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку - 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. 
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок спливу іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 31.03.2026. 
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Вирок може бути оскаржений до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 

Головуючий суддя 	ОСОБА_1