ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" березня 2026 р. Справа№ 910/9802/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Мальченко А.О.
суддів: Тищенко А.І. 
Михальської Ю.Б. 

при секретарі судового засідання Линник А.М.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України»
на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2025
у справі № 910/9802/25 (суддя Ю.М. Смирнова)
за позовом Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес Енд Ей Груп»
про визнання недійсними пунктів договорів в частині та про стягнення 136 733,00 грн, 
за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:
Державна установа «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» (далі також - Дирекція) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес Енд Ей Груп» (далі також - Товариство), в якому просить суд:
- визнати недійсними п.п.1.1, 3.1 договору від 17.06.2022 №73/1-К-22 (зі змінами), укладеного між Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ес Енд Ей Груп» у частині включення до договірної ціни ПДВ;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес Енд Ей Груп» на користь Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» 136733,00 грн безпідставно набутих коштів.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 у справі №910/9802/25 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Рішення суду першої інстанції мотивовано нормами статей 15, 16, 203, 215, 216 Цивільного кодексу України та встановленими судом обставинами того, що Дирекція придбала, а Товариство реалізувало товар, обумовлений договором, за ціною, що не включала ПДВ. Відповідно, Товариство не могло збагатитись на суму ПДВ, що виключає застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин сторін.
Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Державна установа «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки висновки суду не відповідають викладеним у рішенні суду першої інстанції фактичним обставинам справи, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, що є підставою для його скасування відповідно до підпунктів 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 277 ГПК України.
Відповідно до пунктів 18, 41 Особливостей, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі, у тому числі за результатами електронного аукціону, а тендерна пропозиція не повинна відрізнятись від тендерної документації. Тому, оскільки у тендерній пропозиції ціна була визначена разом із ПДВ, і договір було укладено відповідно до умов тендерної пропозиції, то це свідчить про набуття Товариством грошових коштів у розмірі ПДВ поза підставою, визначеною договором.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2026 апеляційну скаргу Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 у справі № 910/9802/25 та призначено її розгляд на 05.03.2026. Товариству з обмеженою відповідальністю «Ес Енд Ей Груп» встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 20.02.2026.
Ухвалою суду також витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9802/25.
10.02.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Товариства, у якому останнє просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених в оскаржуваному рішенні обставин. Так, Господарським судом м. Києва встановлено, що на момент участі у процедурі закупівлі № UA-2022-06-09-004104-a та на дату укладання Договору №73/1-К-22 від 17.06.2022 Відповідач не був платником податку на додану вартість; договір, в редакції додаткової угоди, не містить даних про включення в договірну ціну ПДВ, а також те, що наявні в матеріалах справи первинні документи містять визначення ціни товару без податку на додану вартість.
Представник Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» в судовому засіданні підтримав подану позивачем апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес Енд Ей Груп» заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
05.03.2026 у судовому засіданні колегією суддів було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Обговоривши доводи апеляційної скарги Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши докази наявні у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» (замовник) відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» (Закон) та Особливостей закупівель за рамковими угодами та їх укладення (особливості), затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 15.09.2017 №1372 (зі змінами), через авторизований електронний майданчик (електронну систему PROZORRO) було розміщено оголошення (UA-2021-08-03-002041-с) про проведення процедури закупівлі - відкриті торги (за рамковою угодою) - ДК021-2015:15610000-7, Продукція борошномельно-круп`яної промисловості (борошно пшеничне І сорту) в кількості 21687900,00 кг, строк поставки до 15.12.2024, очікувана вартість предмета закупівлі 318829950,00 грн з ПДВ.
Згідно з протоколом розкриття тендерних пропозицій UA-2021-08-03-002041-c від 20.12.2021, інформація щодо ціни тендерної пропозиції/пропозиції до початку аукціону та після закінчення аукціону, у тому числі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ес Енд Ей Груп» (ТОВ «Ес Енд Ей Груп») - 318 812 130,00 грн з ПДВ.
За наслідками проведення торгів між Державною установою "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" та постачальниками товару, зокрема, з ТОВ «Ес Енд Ей Груп», було укладено Рамкову угоду від 14.02.2022 №3-К-22 (Рамкова угода).
Відповідно до п.1.1 Рамкової угоди предметом цієї угоди є борошно пшеничне І сорту (код CPV згідно ДК 021-2015:15610000-7 - Продукція борошномельно-круп`яної промисловості) (товар).
Пунктами 2.1 та 2.2 Рамкової угоди визначено, що договір про закупівлю укладається між покупцем та постачальником, що пройшов відбір. Для проведення відбору, постачальникам, що підписали цю угоду, надсилається запрошення подати пропозиції щодо укладення договору про закупівлю за рамковою угодою.
Згідно з п.2.5 Рамкової угоди критерієм оцінки пропозицій учасників є ціна.
Пунктом 2.6 Рамкової угоди передбачено, що відбір здійснюється із застосуванням електронної системи закупівель у відповідності до Закону України "Про публічні закупівлі" та Особливостей закупівель за рамковими угодами та їх укладення (із змінами).
Пунктом 3.2 Рамкової угоди визначено, що договір про закупівлю укладається за формою, визначеною в додатку №2 до цієї угоди. Всі істотні умови договору про закупівлю визначені у додатку № 2 до цієї угоди, окрім умов щодо конкретного обсягу поставки, умови надання забезпечення виконання договору про закупівлю, та ціни за одиницю товару, а також умов про загальну ціну договору про закупівлю, які визначаються на підставі запрошення покупця подати пропозиції щодо укладання договору про закупівлю та на підставі пропозиції постачальника-переможця сформованої за результатами відбору.
Згідно з п.5.1 Рамкової угоди термін дії угоди до 31.12.2024. Угода вважається укладеною у разі її підписання не менше ніж трьома постачальниками.
Підпунктом 5.2.2 п. 5.2 Рамкової угоди визначено, що ціна за одиницю товару, визначена постачальником за результатами аукціону та відображена в додатку №1 до Угоди, не може змінюватися протягом строку дії угоди, окрім зміни ціни у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та\або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування.
У додатку №2 до Рамкової угоди наведено проект договору про закупівлю, згідно якого передбачено здійснення продавцем продажу та відвантаження товару по ціні за одиницю виміру товару з ПДВ, тарою і транспортними витратами, загальною сумою вартості товару з ПДВ, тарою і транспортними витратами.
Умовами проекту договору про закупівлю (п.3.1 додатку №2 до Рамкової угоди) передбачено, що ціна цього договору визначена з ПДВ. Ціна договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, доставки на умовах договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару.
Крім того, п.11.1 проекту договору про закупівлю (додаток №2 до Рамкової угоди) передбачено, що умови цього договору не повинні змінюватися після підписання договору до повного виконання зобов`язань сторонами, крім випадків, передбачених законодавством про здійснення публічних закупівель.
Згідно із Звітом про результати проведення процедури закупівлі UA-2022-06-09-004104-a (дата формування 20.06.2022) ДК 021-2015 15610000-7-Продукція борошномельно-круп`яної промисловості (борошно пшеничне І сорту) закупівля товару в кількості 58 600,0 кг до 20.12.2022, ціна пропозиції ТОВ "Ес Енд Ей Груп" до початку та після закінчення аукціону склала 820 400,00 грн, у тому числі ПДВ 136 733,33 грн.
Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій від 14.06.2022 (UA-2022-06-09-004104-a) ціна тендерної пропозиції ТОВ "Ес Енд Ей Груп" 820 400,00 грн з ПДВ.
За результатами відбору зазначеної Рамкової угоди між позивачем та ТОВ «Ес Енд Ей Груп» було укладено договір від 17.06.2022 №73/1-К-22 (договір №73/1-К-22) з ТОВ «Ес Енд Ей Груп» на придбання товару у кількості 58 600,0 кг по ціні 14,00 грн з ПДВ за одиницю товару, тарою і транспортними витратами. Загальна сума вартості товару з ПДВ, тарою і транспортними витратами склала 820 400,00 грн (UA-2022-06-09-004104-a).
Пунктом 1.1 договору №73/1-К-22 передбачено, що продавець зобов`язується у 2022 році продати і відвантажити товар - ДК 021-2015:15610000-7 Продукція борошномельно-круп`яної промисловості (борошно пшеничне І сорту) в обсязі та асортименті згідно з рознарядками покупця відповідно до його потреби, а покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього договору, а саме: борошно пшеничне І сорту в кількості 58 600,0 кг по ціні 14,00 грн з ПДВ, тарою і транспортними витратами на загальну суму 820 400,00 грн з ПДВ, тарою і транспортними витратами.
Згідно з п.3.1 договору №73/1-К-22 ціна договору становить 820 400,00 грн, у тому числі ПДВ 136 733,33 грн. Ціна договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, доставки на умовах договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару.
Строк поставки товару за договором до 20.12.2022 (п.5.1 договору №73/1-К-22).
Пунктом 10.1 договору №73/1-К-22 визначено термін дії договору до 31.12.2022.
17.06.2022 сторони підписали додаткову угоду №1 до договору №73/1-К-22, якою п.1.1 договору викладено у наступній редакції: «Продавець зобов`язується у 2022 році продати і відвантажити ДК 021-2015:15610000-7 Продукція борошномельно-круп`яної промисловості (борошно пшеничне І сорту) (далі - товар) в обсязі та асортименті згідно з рознарядками покупця відповідно до його потреби, а покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього договору: Борошно пшеничне І сорту в кількості 58 600,0 кг по ціні 14,00 грн з податками та зборами, тарою і транспортними витратами на загальну суму 820 400,00 грн з податками та зборами, тарою і транспортними витратами», а п.3.1 договору викладено у такій редакції: «Ціна договору становить 820 400,00 грн, у тому числі обов`язкові податки та збори. Ціна договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, доставки на умовах договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару».
Інші умови договору, не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.
На виконання умов договору №73/1-К-22 ТОВ «Ес Енд Ей Груп» поставило позивачу товар, що підтверджується актами приймання матеріальних цінностей на склади позивача.
Згідно з доданими до позовної заяви видатковими накладними, ТОВ «Ес Енд Ей Груп» було поставлено позивачу товар на загальну суму 820 400,00 грн без ПДВ, а саме:
- №465 від 08.07.2022 на суму 140 000,00 грн без ПДВ;
- №724 від 21.10.2022 на суму 315 000,00 грн без ПДВ;
- №725 від 24.10.2022 на суму 315 000,00 грн без ПДВ;
- №726 від 24.10.2022 на суму 25 200,00 грн без ПДВ;
- №727 від 24.10.2022 на суму 25 200,00 грн без ПДВ.
У свою чергу, позивачем, на підставі виставлених відповідачем рахунків, перераховані грошові кошти за товар на загальну суму 820 400,00 грн без ПДВ, що підтверджується платіжними дорученнями №7145 від 19.07.2022 на суму 140 000,00 грн, №8686 від 15.11.2022 на суму 25 200,00 грн, №8687 від 15.11.2022 на суму 25 200,00 грн, №8688 від 15.11.2022 на суму 315 000,00 грн, №8689 від 15.11.2022 на суму 315 000,00 грн, тобто поставлений за договором №73/1-К-22 товар сплачено позивачем в повному обсязі.
У подальшому, Державною аудиторською службою України проведено ревізію закупівлі UA-2022-06-09-004104-a ДК 021-2015 15610000-7-Продукція борошномельно-круп`яної промисловості (борошно пшеничне І сорту).
За результатами вказаної ревізії складено акт ревізії окремих питань фінансово- господарської діяльності Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (акт ревізії) від 20.01.2025 №000800-21/4 за період з 01.01.2022 по 30.09.2024.
У вказаному акті ревізії зазначено про те, що згідно листа ДПС від 03.01.2025 №42/5/99-00-12-01-03-05, за даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС, ТОВ «Ес Енд Ей Груп» (код ЄДРПОУ 39925482) було зареєстровано платником ПДВ 01.04.2018, період перебування на загальній системі оподаткування з 01.01.2022 по 31.03.2022 та з 01.08.2023 по 30.09.2024, платник спрощеної системи оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2% з 01.04.2022 по 31.07.2023, дата анулювання реєстрації платника спрощеної системи оподаткування 31.07.2023, що також підтверджується інформацією, що міститься у вільному доступі на сайті tax.gov.ua.
Також, як зазначено в акті ревізії, враховуючи, що ТОВ «Ес Енд Ей Груп» повідомило Генеральну дирекцію ДКВС України про перехід на спрощену систему оподаткування 3 групи платника єдиного податку зі ставкою єдиного податку у розмірі 2% доходу, Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» в особі начальника Стеценка Ю.В., з ТОВ «Ес Енд Ей Груп», в особі директора Дякуна Р.М., було укладено договір від 17.06.2022 №73/1-К-22 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 17.06.2022 №1 не зменшивши ціну товару (без зміни кількості (обсягу) та якості товару) та, відповідно, загальну суму вартості товару за договором на 136733,00 грн (ПДВ у розмірі 20% від суми договору 820400,00 грн), чим порушено ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, ч.1 ст.526, ст.629 Цивільного кодексу України, п.5 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» зі змінами, п.5 розділу VII «Особливості укладання та виконання договорів про закупівлю за рамковими угодами» Особливостей закупівель за рамковими угодами та їх укладання, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 15.09.2017 №1372 зі змінами, п.3.2 договору від 18.08.2022 №73/1-К-22 із змінами, що призвело до витрат державного бюджету на 136 733,00 грн, чим нанесено матеріальну шкоду (збитки) на вказану суму.
Після проведення ревізії, Дирекція звернулась до Товариства із претензією від 14.03.2025 №ГД ДКВС-947/3 ГД/2025 про повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 136 733,33 грн.
У відповіді від 14.04.2025 №82 на претензію від 14.03.2025 №ГД ДКВС-947/3 ГД/2025 Товариство вказало на відсутність підстав для задоволення вимог претензії.
Предметом спору у справі, що переглядається є вимога Дирекції про визнання недійсними окремих положень договору та про стягнення з Товариства грошових коштів у розмірі 136733,00 грн у порядку ст. 1212 ЦК України як таких, що були сплачені Дирекцією Товариству як ПДВ, з урахуванням тієї обставини, що Товариство не було платником ПДВ у період виконання договірних зобов`язань.
Розглядаючи спір, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Так, у ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст.215 цього Кодексу.
За ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Статтею 216 Цивільного кодексу України встановлені правові наслідки недійсності правочину. Згідно з частиною першою цієї статті недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною (ч.2 ст.216 Цивільного кодексу України).
Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.
Згідно з частиною четвертою вказаної статті правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.
Відповідно до частини п`ятої наведеної статті вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Статтею 217 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Частина 1 ст.626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст.627 Цивільного кодексу України унормовано, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Так, за приписами ч.ч.1, 3 цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (ч.5 ст.180 Господарського кодексу України).
Відповідно до ст.11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.
У підпункті 14.1.178 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що ПДВ - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
За змістом підпунктів «а» і «б» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.
Датою виникнення податкових зобов`язань зі сплати ПДВ з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, перелічених у п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України.
За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).
Отже, як правильно зауважено судом першої інстанції з посиланням на правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20 та постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №910/12764/20, - хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.
Відтак, ціна договору визначається, виходячи з її договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів, які регулюються Податковим кодексом України, та не залежить від волі сторін договору.
Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку (п. 5 ч.5 ст. 41 названого Закону).
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, перед укладенням договору за результатами проведення відкритих торгів та проведеної процедури закупівлі, за результатами отримання повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, ТОВ «Ес Енд Ей Груп» у листі від 15.05.2022 №37 зазначило, що з 01.04.2022 ТОВ «Ес Енд Ей Груп» зареєстровано платником єдиного податку 3 групи зі ставкою 2% на період дії воєнного стану, у зв`язку з чим просило врахувати особливості оподаткування підприємства в період дії воєнного стану, зокрема те, що всі операції з реалізації товарів, послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, вважають такими, що не є об`єктом оподаткування ПДВ.
ТОВ «Ес Енд Ей Груп» було зареєстровано платником ПДВ 01.04.2018, період перебування на загальній системі оподаткування з 01.01.2022 по 31.03.2022 та з 01.08.2023 по 30.09.2024, платник спрощеної системи оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2% з 01.04.2022 по 31.07.2023, дата анулювання реєстрації платника спрощеної системи оподаткування 31.07.2023.
Отже, як на момент укладання договору, так і під час періоду постачання товару, Товариство не було платником ПДВ, а перебувало на спрощеній системі оподаткування.
17.06.2022, за наслідками проведення відкритих торгів, між Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» та ТОВ «Ес Енд Ей Груп» укладено договір №73/1-К-22, за умовами якого продавець зобов`язується у 2022 році продати і відвантажити ДК 021-2015:15610000-7 Продукція борошномельно-круп`яної промисловості (борошно пшеничне І сорту) (далі - товар) в обсязі та асортименті згідно з рознарядками покупця відповідно до його потреби, а покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього договору, а саме: борошно пшеничне І сорту в кількості 58 600,0 кг по ціні 14,00 грн з ПДВ, тарою і транспортними витратами на загальну суму 820 400,00 грн з ПДВ, тарою і транспортними витратами.
Згідно з п.3.1 договору №73/1-К-22 ціна договору становить 820 400,00 грн, у тому числі ПДВ 136 733,33 грн. Ціна договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, доставки на умовах договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару.
Одночасно з укладенням договору №73/1-К-22, сторони підписали додаткову угоду №1 від 17.06.2022 до цього договору, якою п.1.1 договору викладено у наступній редакції: «Продавець зобов`язується у 2022 році продати і відвантажити ДК 021-2015:15610000-7 Продукція борошномельно-круп`яної промисловості (борошно пшеничне І сорту) (далі - товар) в обсязі та асортименті згідно з рознарядками покупця відповідно до його потреби, а покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього договору: Борошно пшеничне І сорту в кількості 58 600,0 кг по ціні 14,00 грн з податками та зборами, тарою і транспортними витратами на загальну суму 820 400,00 грн з податками та зборами, тарою і транспортними витратами», а п.3.1 договору викладено у такій редакції: «Ціна договору становить 820 400,00 грн, у тому числі обов`язкові податки та збори. Ціна договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, доставки на умовах договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару».
У листі від 01.04.2025 №206/01/617/11 Державне підприємство «Прозорро» зазначило, що функціонал платформи проведення торгів Державного підприємства «Прозорро» не передбачає технічної можливості вказати в окремому полі про наявність/відсутність ПДВ у пропозиції учасника. Інформація про ПДВ може вказуватись учасником у доданих документах.
Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції, цінова пропозиція Товариства не включала та не могла включати суми ПДВ, про що Дирекції достеменно було відомо із документів, які було подано ТОВ «Ес Енд Ей Груп», і в подальшому відображено сторонами і в умовах договору №73/1-К-22, шляхом укладення додаткової угоди №1.
На виконання умов договору Товариством поставлено, а Дирекцією прийнято товар без заперечень та зауважень на загальну суму 820 400,00 грн, згідно видаткових накладних, копії яких наявні в матеріалах справи, та складених актів приймання матеріальних цінностей на склади Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України».
Також Товариством виставлено Дирекції рахунки для оплати поставленого товару, а Дирекцією оплачено такий товар у повному обсязі.
Водночас, як вбачається з видаткових накладних, а також виставлених відповідачем рахунків на оплату, первинні документи не містять інформації про включення до ціни товару сум ПДВ, податкові накладні за цими господарськими операціями відповідачем не складалися.
Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції, Товариство поставило позивачу товар за ціною, яка не включала ПДВ, і не перевищила рівня ціни, запропонованої відповідачем в Рамковій угоді та тендерній документації. 
Оскільки під час судового розгляду було встановлено, що подана Товариством цінова пропозиція не включала суму ПДВ, і в укладеному у зв`язку з перемогою Товариства у тендері договорі, як і у первинних бухгалтерських документах, якими супроводжувалось виконання договору, - відсутні відомості про нарахування ПДВ, то, відповідно, відсутні правові підстави для висновку про те, що Товариство безпідставно набуло грошові кошти у розмірі 136 733,00 грн (як ПДВ у розмірі 20% від суми договору 820 400,00 грн). Ця сума є вартістю придбаного Дирекцією у Товариства Товару. Встановлене унеможливлює задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства цієї суми як безпідставно отриманих коштів у порядку ст. 1212 ЦК України.
Також, оскільки під час судового розгляду було встановлено відповідність п.п.1.1, 3.1 договору №73/1-К-22 вимогам законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність фактичних та правових підстав для задоволення вимог Дирекції про визнання цих пунктів недійсними.
Колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги обґрунтованих та законних висновків суду першої інстанції, - не спростовують.
Фактично і позов, і апеляційна скарга Дирекції ґрунтується лише на тому, що у тендерній документації біля числового вираження ціни вписано «ПДВ». Разом з тим, у своїх заявах по суті Дирекція також зауважувала, що при підготовці тендерної документації, «ПДВ» до ціни включається автоматично, для того, щоб у подальшому, якщо переможець є платником ПДВ, додатково не вишукувати у бюджеті грошові кошти для покриття ПДВ. Однак, оскільки Дирекція не мала на меті придбати товар виключно за умови включення до його ціни ПДВ, а Товариство не будучи платником ПДВ запропонувало найнижчу цінову пропозицію без включення до її вартості ПДВ і Дирекція була обізнана із цим фактом, то зазначення у тендерній документації біля числового вираження ціни «ПДВ» не доводить тієї обставини, що укладений за результатами тендеру договір суперечить тендерній документації, і, відповідно, не відповідає пунктам 18, 41 Особливостей.
Дирекція не надала жодних доказів невідповідності умов договору чинному на момент його укладення законодавству, або ж набуття грошових коштів Товариством за відсутності достатніх правових підстав.
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
Колегія суддів також враховує доводи відзиву на апеляційну скаргу у тій мірі, у якій вони узгоджуються з висновками суду, зробленими за наслідками апеляційного провадження.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. 
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника - Державну установу «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України».
Керуючись ст. ст. 129, 269, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 у справі №910/9802/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 у справі №910/9802/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи №910/9802/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 09.03.2026. 

Головуючий суддя А.О. Мальченко 

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська