КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року справа № 340/1653/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – Управління) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду зі заявою до Управління про визнання протиправним і скасування рішення від 10 березня 2026 року, яким відмовлено у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій (далі – допомога).
Водночас просила суд зобов`язати відповідача виплатити допомогу. 
ОСОБА_1 зазначила, що з 01 серпня 1985 року по 06 січня 2026 року працювала викладачем фаху музично-теоретичних дисциплін у музичній школі.
Набувши право на пенсію за вислугу років, не скористалася ним.
Призначили пенсію за віком, а спеціальний (педагогічний) стаж перевищує 40 років.
Вважає, що сукупність таких обставин дає право на виплату допомоги відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон).
Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.25-27). 
Пояснило, що відсутній спеціальний (педагогічний) стаж.
25 березня 2026 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.21-22).
Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає на території Донецької області (а.с.10-12).
З 01 серпня 1985 року по 06 січня 2026 року працювала викладачем фаху музично-теоретичних дисциплін у музичній школі №1 м.Добропілля Донецької області (а.с.8).
Відомості про працю зазначено у трудовій книжці і не ставляться під сумнів відповідачем (а.с.15-16).
З 06 січня 2026 року призначено виплату пенсії за віком (а.с.13).
03 березня 2026 року позивачка звернулася зі заявою про виплату допомоги, яку встановлено приписами пункту 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону (а.с.13).
Автоматизована система розподілу заяв передала звернення на розгляд Управління (а.с.13). 
10 березня 2026 року Управління відмовило у задоволенні заяви (а.с.13).
Підстава – відсутній спеціальний (педагогічний) стаж. 
Позов подано до суду 22 березня 2026 року (а.с.1-5).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, право на виплату допомоги встановлено приписами пункту 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону.
Цією нормою права передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Отже, умовою набуття права на допомогу є сукупність таких обставин: 
- призначення пенсії за віком;
- на день досягнення пенсійного віку особа має працювати на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років;
- страховий стаж на такій посаді має складати для чоловіків – 35 років, а для жінок – 30 років;
- особа ніколи раніше не отримувала будь-яку пенсію.
Управління також притримується такого правового висновку.
Відповідно до приписів частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
30 січня 2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі №866/5312/17.
Особа, яка працювала викладачем по класу фортепіано у дитячій музичній школі з 1983 року по 2017 рік, відстоювала право на призначення пенсії за вислугу років.
Суд найвищої судової інстанції зробив такий правовий висновок.
«З огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, визначених у Конвенції, а також з метою реалізації положень ст.46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.
Таким чином викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» ст.55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909».
Ознайомившись з рішенням Верховного Суду, суд погодився з правовим висновком, який має застосовуватись і у спірних правовідносинах.
Отже, спеціальний (педагогічний) стаж Левченко О.І. в розумінні припису пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» складає більше 40 років.
Таким чином позивачка набула право на виплату допомоги.
Отже, рішення про відмову у виплаті допомоги протиправне і його належить скасувати.
Захист порушеного права полягає у зобов`язанні повторно розглянути заяву про виплату допомоги з урахуванням правового висновку суду. 
Постає запитання: кого суд може зобов`язати повторно розглянути заяву?
Приписами пункту 4.2 Порядку подання і оформлення документів для визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Порядок), який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Порядком не визначено, що після скасування судом рішення про відмову в виплаті допомоги зобов`язанні повторно розглянути заяву знову мають застосовувати приписи пункту 4.2 цього ж нормативно-правового акту. 
Таке і неможливо, бо суд має визначити у рішенні кого зобов`язувати вчиняти дії. 
Тому повторно розглянути заяву має той орган, якого вперше визначено на підставі приписів пункту 4.2 Порядку.
Ним є Управління.
Підсумовуючи, суд зробив висновок про часткове задоволення позову. 
Судові витрати складаються зі сплати судового збору в сумі 1331,20 грн (а.с.17).
Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 10 березня 2026 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у виплаті грошової допомоги, яку встановлено приписами пункту 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату грошової допомоги, що встановлена приписами пункту 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», від 03 березня 2026 року, врахувавши правовий висновок суду.
Відмовити у задоволенні позову в іншій частині вимог. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код 20632802; вул.Соборна,7-А м.Кропивницький) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати у сумі 1331,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ