В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1530/25
Провадження № 1-кп/348/114/26

12 березня 2026 року м. Надвірна 
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
потерпілої ОСОБА_5 , 
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Надвірна кримінальне провадження №12025096200000087 від 13.06.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Верхній Майдан Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, вдови, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яка депутатом не обиралася, раніше не судимої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_6 умисно спричинила потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.
Кримінальне праворушення нею вчинено при наступних обставинах.
Судом встановлено, що 12.06.2025 близько 22:00 год, обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи на території свого домоволодіння, що за адресою в АДРЕСА_1 у присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , 2013 р.н., ОСОБА_8 , 2015 р.н., ОСОБА_9 , 2011 р.н., ОСОБА_10 , 2015 р.н., вчинила словесний конфлікт із сусідкою – потерпілою ОСОБА_5 .
Під час вказаного конфлікту у обвинуваченої ОСОБА_6 виник протиправний умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій обвинувачена ОСОБА_6 взяла дерев`яну палицю та нанесла один удар по правій кисті потерпілої ОСОБА_5 .
В результаті неправомірних дій обвинуваченої ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця правої кисті, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах не визнала, від надання суду показів відмовилася у відповідності до ст. 63 Конституції України. Разом з тим зазначила, що вона вдарила по паркану, а не по руці потерпілої. Зауважила, що неприязні стосунки між нею та потерпілою існують тривалий час. В судових дебатах та останньому слові не висловила свою позицію.
Не зважаючи на таку позицію обвинуваченої ОСОБА_6 щодо своєї причетності до інкримінованого їй діяння, її винуватість у вчиненні даного кримінального проступку повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні надала покази про те, що обвинувачена є її сусідкою. Неприязні відносини між ними мають постійний характер, конфлікті ситуації виникають протягом тривалого часу. Обвинувачена постійно обзиває її, дітей, матір нецензурною лайкою, проклинає, погрожує. 12 червня 2025 року, надвечір її покликала мати, тому що на подвір`ї було чути їдкий запах диму. Вона підійшла до паркану та побачила, що на сусідньому подвір`ї, ближче до їх паркану та господарських споруд сусідських хлопець ОСОБА_11 палить вогонь. Вона попросила загасити вогонь, на що той відмовився та почав вигукувати нецензурні слова. На крики вибігла обвинувачена, почала її обзивати нецензурною лайкою, потім вхопила патик, замахнулася на неї один раз, другий раз вдарила її по правій кисті руки. Внаслідок удару на руці схопилася гуля та синяк. Вона не могла навіть рухати рукою. Її верхня частина тіла знаходилася над парканом, руками вона трималася за паркан. Викликала працівників поліції, повідомила про подію. Просить, щоб обвинувачена залишила у спокої її та її сім`ю.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надала покази про те, що обвинувачена є її сусідкою, потерпіла – її донька. Конфлікті та неприязні стосунки між обвинуваченою та їх сім`єю тривають дуже давно. 12 червня 2025 року, ввечері, вона була у літній кухні, почула на подвір`ї їдкий запах диму, покликала дочку. Вони разом підійшли до паркану, стали на відмостку та вона побачила, що на сусідньому подвір`ї, ближче до їх паркану та господарських споруд, сусідський хлопець ОСОБА_11 палить вогонь. Вона разом з дочкою просила загасити вогонь, на що хлопець відмовився та почав їх обзивати нецензурно. На крики вибігла обвинувачена, також почала її та дочку обзивати нецензурною лайкою, потім вхопила патик, замахнулася на дочку та ударила її по руці. Патик дерев`яний, довжиною близько 1 метра. Від удару у доньки на руці виникла гуля та синець. Вона була на відстані від дочки 1-1,5 метри та чітко бачила, як обвинувачена наносила удар палицею. Донька викликала працівників поліції, вона надавала покази.
В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_7 (в присутності законного представника ОСОБА_5 та психолога ОСОБА_13 ) надав покази про те, що обвинувачена тітка ОСОБА_14 є їх сусідкою. Вона постійно конфліктує з бабусею та мамою Його постійно обзиває нецензурними словами. 12 червня 2025 року, ввечері, бабуся почула на подвір`ї запах диму, покликала його та маму. Вони разом підійшли до паркану, стали на відмостку та він побачив, що на сусідньому подвір`ї, сусід ОСОБА_11 палить вогонь. Він почав знімати то все на мобільний телефон. ОСОБА_15 вибігла з будинку, почала кричати, обзивати їх, потім вхопила дерев`яний патик та ударила маму по руці. У мами на руці була гуля та синець. Потім приїхали працівник поліції та їх всіх опитували.
В судовому засіданні неповнолітня свідок ОСОБА_10 (в присутності законного представника ОСОБА_6 та психолога ОСОБА_13 ) надала покази про те, що обвинувачена є її мамою. У червні 2025 року її брат ОСОБА_11 палив вогонь. Вийшла сусідка ОСОБА_16 та почала говорити, щоб він припинив, він відмовився. Потім вийшла мама, взяла патик та вдарила по паркану. По руці ОСОБА_16 мама не била. Такі конфлікти часто виникають.
Також, стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_6 надані та досліджені в судовому засідання наступні докази:
- витяг з ЄРДР (а.с.97);
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.06.2025 від ОСОБА_5 про те, що 12.06.2025, близько 22:00 год. ОСОБА_6 спричинила їй тілесні ушкодження (а.с.98);
- висновок експерта Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи» від 13.06.2025, згідно якого у ОСОБА_5 виявлений синець правої кисті, який отриманий від дії тупого твердого предмету, може відповідати терміну утворення, вказаному у постанові і згідно «Правил медово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень. Характер, локалізація виявленого синця правої кисті, не виключають можливості його утворення і від одного удару дерев`яною палицею по задній поверхні правої кисті (а.с.101);
- протокол проведення слідчого експерименту з відеозаписом, в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_5 показала обставини вчинення ОСОБА_6 неправомірних дій щодо неї (а.с. 111-115);
- власноручна написана заява потерпілої ОСОБА_5 від 14.06.2026, відповідно до якої вона просить долучити відеозапис з мобільного телефону марки iРhone 13, який належить її синові, та відеозапис був записаний 12.06.2025 (а.с. 102);
Вказаний відеозапис визнаний речовим доказом відповідно до постанови від 14.06.2026 та знаходиться в матеріалах кримінального провадження (а.с.103-104);
- протокол огляду речового доказу – відеозапису з мобільного телефону марки iРhone 13, який був записаний 12.06.2025 (а.с. 105-109);
- власноручна написана заява потерпілої ОСОБА_5 від 16.06.2026, відповідно до якої вона надала добровільну згоду працівникам поліції для проведення всіх необхідних слідчих дій у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.110)
Також судом були досліджені матеріали, які характеризують особу ОСОБА_6 : - вимога про судимість, відповідно до якої ОСОБА_6 раніше не була судима; інформацію КНП «Надвірнянська ЦРЛ» Надвірнянської міської ради від 16.06.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_6 на «Д» обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; характеристику Верхньомайданського старостинського округу, згідно якої ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, зарекомендувала себе як особа, що часто вступає в конфлікти з сусідами та іншими мешканцями села, її поведінка нерідко приводить до напруженої атмосфери у громаді, ускладнює комунікацію та вирішення спільних питань, конфлікті ситуації мають повторюваний характер (а.с.121); копії свідоцтв про народження, згідно яких ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (а.с.117-118); витягом з бази «Армор», відповідно до якого в журналі ЄО зареєстровані численні звернення на дії обвинуваченої (сварка між сусідами, хуліганство, погроза вбивством, інші тілесні ушкодження, тощо) (а.с.123-126).
В судовому засіданні досліджено також речовий доказ - відеозапис з мобільного телефону марки мобільного телефону марки iРhone 13, на якому зафіксовані події, які відбулися 12.06.2025 за участю обвинуваченої ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5 . При огляді відеозапису встановлено, що ОСОБА_6 тримає у своїй правій руці дерев`яну палицю, висловлюється в сторону потерпілою та її матері нецензурною лексикою та наносить чотири удари дерев`яною палицею об бетонну огорожу. Також зафіксовано, що обвинувачена наносить удар дерев`яною палицею по руці потерпілої ОСОБА_5 , після чого на праві руці потерпілої утворився синець (а.с.104). 
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
У суду також відсутні підстави ставити під сумнів показання потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_12 та неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , оскільки такі давали показання будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та їх покази є логічними, послідовними та підтверджуються іншими дослідженими судом доказами.
Разом з тим, суд критично відноситься до реплік обвинуваченої ОСОБА_6 та малолітнього свідка ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_6 не наносила удару дерев`яною палицею по руці ОСОБА_5 , оскільки такі покази не знайшли свого підтвердження та спростовані показами потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_12 , неповнолітнього свідка ОСОБА_7 та іншими дослідженими доказами в їх сукупності.
Суд зауважує про те, що обвинувачена на підтвердження своєї позиції жодних доказів не получила та клопотань про витребування таких доказів не заявляла. 
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, потерпілу, свідків, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, дослідивши речовий доказ, дійшов до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
При цьому, суд вважає, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у присутності неповнолітніх дітей. 
При призначенні виду та міри покаранняобвинуваченій ОСОБА_6 , дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, форму вини, спосіб та обстановку вчинення кримінального проступку, а також враховує дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судима, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченої, та відсутність обставин, що пом`якшують її покарання, її процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, і вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений. 
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні обвинуваченій  ОСОБА_6 не обиралася та підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.
Після набрання вироком законної сили речові докази: DVD-R диск із відеозаписом, який був знятий на мобільний телефон марки iРhone 12.06.2025, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1