Справа № 638/2022/26
Провадження № 2/638/5186/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
10 березня 2026 року        м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Латки І.П.,
за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
У лютому 2026 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73986363 від 07 січня 2025 року в розмірі 33611,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.01.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73986363, на підставі якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 22000,00 грн, які він зобов`язався повернути до 05.02.2025, сплативши проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 33611,00 грн, з яких: 17690,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5307,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 10614,00 грн – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом.
На підставі Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 73986363 від 07 січня 2025 року на вказану суму заборгованості. 
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань ані перед первісним кредитором, ані перед позивачем, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося за захистом своїх прав та інтересів до суду з цим позовом. 
Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали на подання відзиву на позовну заяву.
У встановлений судом в ухвалі від 10 лютого 2026 року строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
В судове засідання сторони не з`явилися, позивач просив справу розглянути за його відсутністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
З урахуванням викладеного, керуючись ч. 3 ст. 131, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі ухвали від 10 березня 2026 року суд провів заочний розгляд справи. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 07 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 уклали Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73986363, відповідно до п. 2.1 якого Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту.
Згідно з п. 2.2.1 Договору сума кредиту складає 22000,00 грн.
Строк кредитування/Строк договору 30 днів (п. 2.2.2. Договору).
Відповідно до п. 2.2.3. Договору процентна ставка/день 0,250% (фіксована).
Згідно з п. 2.2.4. Догвоору комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 3300,00 грн.).
Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Кредиту, виходячи із строку фактичного користування Кредитом та до повного погашення заборгованості за Договором (п. 2.5. Договору).
Відповідно до п. 6.3 Договору позичальник зобов`язаний повернути повністю суму отриманого Кредиту, сплатити Проценти в строк, визначений Договором та Комісію за надання кредиту, будь-яким доступним йому способом. За умовами укладеного Договору у Позичальника відсутня необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням Кредиту. Позичальником самостійно оплачуються послуги фінансових посередників, що здійснюють перерахування грошових коштів, відповідно до їх тарифів. Вартість послуг третіх осіб установлюється виключно такими особами, відповідно Кредитодавець не здійснює інформування про розмір відповідних витрат та/або їх зміну протягом строку дії Договору і не включає їх до розрахунку реальної річної процентної ставки та загальної вартості Кредиту для Позичальника.
Згідно з п. 5.1 Договору перед укладанням (підписанням) Договору, Позичальник ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект Договору, Політикою конфіденційності, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, іншою інформацією про Кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі на Сайті Кредитодавця: інформацію, передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних».
Відповідно п. 5.5.-5.6. Договору цей договір укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання Сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі.
У п. 12 «Юридичні адреси та реквізити сторін» Договору зазначено дату народження, РНОКПП, паспортні дані, поштову та електронну адресу, номер телефону та номер електронного платіжного засобу ( НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 . Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 81463. 
Аналогічним чином ОСОБА_1 підписав Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит за формою Додатку № 1 до Договору № 73986363 від 07.01.2025.
07.01.2025 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_1 з карткою № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 22000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» № КД-000102330/ТНПП від 08.01.2026. 
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» станом на 25.07.2025, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 73986363 від 07.01.2025 складає 33611,00 грн, з яких: 17690,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5307,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 10614,00 грн – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом.
На підставі Договору факторингу № 27/03/2025 від 27 березня 2025 року, Додаткової угоди № 6 від 25 липня 2025 року до Договору факторингу № 27/03/2025 від 27 березня 2025 року, Акту прийому-передачі Реєстру боржників № 10 від 25 липня 2025 року за Договором факторингу № 27/03/2025 від 27 березня 2025 року, Витягу з Реєстру боржників № 10 від 25 липня 2025 року, платіжної інструкції № 747 від 31.07.2025 на суму 6856400,40 грн, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 73986363 від 07.01.2025 на суму заборгованості 33611,00 грн, з яких: 17690,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5307,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 10614,00 грн – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» станом на 31.12.2025, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 73986363 від 07.01.2025 складає 33611,00 грн, з яких: 17690,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5307,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 10614,00 грн – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Кредитом.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті фактичних обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач належними, допустимими та достовірними доказами довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, та які входять до предмету доказування у справі. 
Так, позивачем доведено укладенням між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73986363, оскільки долучений до позовної заяви електронний кредитний договір, поданий в електронній копії з дотриманням положень ст. 100 ЦПК України, містить паспортні дані, податковий номер, номер засобів зв`язку, електронну та поштову адресу, номер електронного платіжного засобу відповідача. Зі змісту договору встановлено, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов кредитного договору, а договір було укладено на сайті кредитодавця та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором. При цьому, без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства та ідентифікації позичальника, такий договір не був би укладеним. 
Такий висновок суду узгоджується з висновкам, викладеними Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21.
З наданих позивачем доказів встановлено, що на виконання умов договору кредитодавцем було здійснено переказ грошових коштів на банківську карту відповідача у розмірі, визначеному кредитним договором. Доказів того, що на банківська картка № НОМЕР_1 не належить відповідачу, як і доказів того, що на вказану банківську картку не були зараховані кредитні кошти від первісного кредитора, відповідачем не надано.
Таким чином, договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми та є обов`язковим до виконання сторонами. 
Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення суми отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом.
Також позивачем доведено обставини переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 73986363 від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на підставі договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року з додатками, презумпцію правомірності якого відповідачем не спростовано, а судом не встановлено обставин, які би свідчили про нікчемність вказаного договору. 
Разом з тим, суд не погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитним договором з огляду на таке.
Згідно з умовами договору № 73986363 (п. 2.2) строк договору - 30 днів, дата надання кредиту – 07.01.2025 року; дата повернення кредиту – 05.02.2025.
Таким чином, сторони погодили строк кредитування до 05 лютого 2025 року. 
Відповідно до пункту 11.1.2. Договору, Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі “Правила“), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.
Дійсно, розділ 7 Правил надання грошових коштів у позику містить певні умови продовження строку користування позикою.
Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору.
Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови продовження строку дії договору.
Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 .
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
У кредитному договорі відсутні відомості про те, що сторони дійшли згоди, що визначена в договорі процентна ставка 4,00%/день за понадстрокове користування Кредитом є узгодженими процентами річними в розумінні ст. 625 ЦК України. 
Крім того, нарахування та стягнення процентів після закінчення строку правомірного користування кредитом, тобто після 05 лютого 2025 року, згідно зі ст. 625 ЦК України суперечить положенням п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. 
За таких обставин, проценти за ставкою 4,00%/день після закінчення строку дії договору з 06 лютого 2025 року до 22 липня 2025 року, тобто в період воєнного стану, у розмірі 10614,00 грн, є такими, що нараховані позичальнику безпідставно, а тому стягненню з відповідача не підлягають, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні цієї частини позовних вимог. 
Разом з тим, враховуючи що відповідач всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надав доказів повернення кредитодавця тіла кредиту у розмірі 17690,00 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 5307,00 грн, нарахованих відповідно до умов договору (щодо розміру процентної ставки та строку дії договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.
Судом враховано, що матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги, проте за змістом ч. 2 ст. 516 ЦК України неотримання боржником повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не звільняє його від обов`язку погашення заборгованості, а лише наділяє його право на погашення заборгованості первісному кредитору, у зв`язку з чим новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, оскільки у цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 
Таким чином, за умови, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким боржник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором ані перед первісним кредитором, ані перед позивачем, суд дійшов висновку про необхідність судового захисту порушених прав та законних інтересів позивача в обраний ним спосіб шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.
З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» частково та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73986363 від 07 січня 2025 року у розмірі 22997,00 грн, з яких: 17690,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 5307,00 грн – сума заборгованості за відсотками, які нараховані за період з 07.01.2025 до 05.02.2025, тоді як у задоволенні решти позовних вимог відмовляє за необґрунтованістю. 
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (68,421052631%), тобто у розмірі 1821,64 грн.
Керуючись ст. 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279-280, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014, адреса: Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2) заборгованість за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73986363 від 07 січня 2025 року у розмірі 22997,00 грн (двадцять дві тисяч дев`ятсот дев`яносто сім гривень 00 копійок).
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014, адреса: Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2) судовий збір у розмірі 1821,64 грн (одна тисяча вісімсот двадцять одна гривня 64 копійки).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 10 березня 2026 року.
Суддя І.П. Латка