ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/940/26 Справа № 213/6555/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 квітня 2026 року Кривий Ріг 
02.04.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника Зайцева О.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2026р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
за участю захисника     Зайцева О.В. 

в с т а н о в и л а :

Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Зайцевим О.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та який в апеляційній скарзі: 
- не погодився із оскаржуваною постановою суду першої інстанції, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, справу розглянуто неповно, необ`єктивно та невсебічно, суд зайняв упереджену позицію щодо ОСОБА_1 ; 
- вважає, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки жоден доказ не містить посилання на відповідний пункт Закону з описом підстав зупинки;
- зазначає, що відповідно до відеозапису працівники поліції не проводили візуальний огляд ОСОБА_1 на наявність ознак наркотичного сп`яніння, не довели наявності у нього таких ознак, а його поведінка відповідала обстановці, поведінка звичайна, повсякденна, координація рухів чітка;
- вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений у порушення вимог ст. 266 КУпАП та відповідно до частин п`ятої вказаної статті є недійсним;
- зазначає, що у відеоматеріалах відсутня фіксація роз`яснення ОСОБА_1 положень ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України;
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду особа яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Зайцева О.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та прохав її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 03 грудня 2025 року об 11:40 годині, по вул. Сім`ї Демиди, 2, в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, керував автомобілем марки ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. На місці зупинки від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в спеціальному медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. 

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №530456 від 03 грудня 2025 року; направлення ОСОБА_1 до медичного закладу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 грудня 2025 року, рапорт поліцейського від 03 грудня 2025 року, досліджений в судовому засіданні відеозапис.

Суд першої інстанції дослідивши та оцінивши письмові докази у їх сукупності, зробив висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові ОСОБА_1 від проходження, огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та всебічності судового розгляду, постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, вважає їх неспроможними та такими, що спростовуються сукупністю доказів.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Вказана обставина достатньо та повно зафіксована на відеозапису та не викликає сумніву своєї достовірності, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 беззаперечно підтверджений відеозаписом. 

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Таким чином, враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги захисника що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, справу розглянуто неповно, необ`єктивно та невсебічно, суд зайняв упереджену позицію до ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки нічим не підтверджуються. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що відповідно до відеозапису працівники поліції не проводили візуальний огляд ОСОБА_1 на наявність ознак наркотичного сп`яніння, не довели наявності у нього таких ознак, а його поведінка відповідала обстановці, поведінка звичайна, повсякденна, координація рухів чітка, також є неспроможними, оскільки стан наркотичного сп`яніння повинен встановлюватись лікарем у закладі охорони здоров`я, та працівник поліції лише висловлює вимогу такого огляду відповідно до п. 2.5 ПДР. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки жоден доказ не містить посилання на відповідний пункт Закону з описом підстав зупинки, є також неслушними, оскільки відповідно до відеозапису підставою зупинки транспортного засобу став неналежний вигляд номерного знаку, а саме облаштування стороннім предметом – сіточкою. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений у порушення вимог ст. 266 КУпАП та відповідно до частин п`ятої вказаної статті є недійсним, є також безпідставними та спростовується сукупністю доказів, зокрема відеозаписом. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що у відеоматеріалах відсутня фіксація роз`яснення ОСОБА_1 положень ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України, є також неслушними, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП відеозапис може бути використано виключно для огляду водія на стан сп`яніння. У іншому випадку використання відеозапису, зокрема, для фіксації роз`яснення водію положень ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України, чинним КУпАП не вимагається. 

Враховуючи наведене вище доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими, постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням. 

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог КУпАП та адміністративне стягнення у виді штрафу визначив у фіксованій грошовій сумі - у розмірі 17000 грн., що в свою чергу суперечить вимогам санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення стягнення на винувату особу у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції з підстав викладених вище підлягає скасуванню в частині накладення стягнення із прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Зайцева Олександра Вікторовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2026р., якою ОСОБА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік задовольнити частково. 

Постанову Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доході громадян, що становить 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя