ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/13685/25
категорія 113050100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просить: 
- визнати протиправними дії військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо передчасного складання щодо нього висновку у вигляді довідки № 546 від 24.01.2025;
- зобов`язати військово-лікарську комісію Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України повторно провести військово-лікарську експертизу його стану здоров`я з повним обстеженням, за необхідності - в умовах стаціонару, з метою оцінки його стану здоров`я і фізичного розвитку на момент огляду та визначення ступеня придатності до військової служби.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що у період проходження військової служби отримав статус учасника бойових дій та направлений на медичний огляд військово-лікарської комісії з метою визначення придатності до військової служби, за результатами якого видано довідку військово-лікарської комісії № 5456 від 24.01.2025, зміст якої свідчить про його придатність до військової служби. З отриманими висновками позивач не погоджується, вважає, що медичний огляд проведено поверхнево, без урахування установлених діагнозів та застосовано статтю Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яка не відповідає його захворюванню, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)). Вважає, що всупереч діючому законодавству військово-лікарська комісія Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України не направила позивача на проходження обстеження в стаціонарний медичний заклад, чим порушено процедуру його проведення.
Ухвалою суду від 26.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Вказану ухвала доставлена в електронному кабінеті учасникам справи.
Представник Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі - відповідач, Військова частина) подала до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Вважає, що заявлені вимоги ганьблять честь і гідність військовослужбовця, який здійснює виконання бойових (спеціальних) завдань з відсічі і стримування збройної агресії. Наголошує, що обґрунтування заявлених позовних вимог не відповідає дійсності та є спробою ввести суд в оману. На виконання вимог, визначених Положенням № 402, на позивача заведена належним чином оформлена встановленого зразку Картка обстеження та медичного огляду, за відомостями якої відслідковується, що військовослужбовцю проведено огляд лікарями, які обов`язково мають здійснити огляд осіб, які проходять військово-лікарську експертизу. До того ж, виконано загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, що підтверджується доказами, доданими до відзиву. Наголошує, що медичний огляд позивача проведено шляхом вивчення та оцінки стану здоров`я і фізичного розвитку військовослужбовця на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, з винесенням письмового висновку (постанови), оформленої довідкою ВЛК від 24.01.2025 № 546. При цьому, наявна медична документація позивача свідчить про повноцінне проходження ВЛК відповідно до вимог Додатку 13 до Положення № 402. Разом з тим, картка обстеження та медичного огляду, датована 24.01.2025, підтверджує допуск до ВЛК, проходження первинного обстеження, відсутність диспансерного обліку та алергій. Стверджує, що підстав для застосування статті 23-б графи ІІ Розкладу хвороб не було, оскільки не виявлено помірних порушень функцій, які би зумовлювали обмеження в проходженні служби у бойових частинах.
Положення ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу та йому встановлено статус учасника бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_2 від 04.03.2024, копія якого наявна в матеріалах справи.
24.01.2025 військово-лікарська комісія Військової частини НОМЕР_1 провела медичний огляд позивача, за результатами якого його визнано придатний до військової служби, про що складено довідку № 546 від 24.01.2025.
Позивач не погоджується із висновками ВЛК та вважає порушеною процедуру проведення медичного огляду, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом порушених прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі (ст.1 Закон № 2011-ХІІ).
Дія цього Закону поширюється на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти (пункт 2 частини першої статті 3 Закону № 2011-ХІІ).
У той час, дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження (ч.1 ст.3 Закон № 2011-ХІІ).
Процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу визначає Положення № 402. Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пунктів 1.1.-1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Відповідно до п.2.1 глави 1 розділу I Положення № 403 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).
Медичний огляд військовослужбовців регулюється главою 6 розділу II Положення № 402.
Абз. 1 пункту 6.1 глави 6 розділу II Положення № 402 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби.
Відповідно до п. 6.6 глави 6 розділу II військовослужбовці оглядаються ВЛК у закладах охорони здоров`я (установах) за територіальним принципом або за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.
Відповідно до п.6.8 глави 6 розділу II на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого.
Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.
Під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я. Дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК.
Відповідно до п.6.9 глави 6 розділу II медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).
Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.
Постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення (п.20.1 глави 6 розділу II Положення № 402).
Відповідно до пп. "а" п.20.3. глави 6 розділу II Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту: а) "Придатний": до військової служби.
Згідно з п.21.1 глави 6 розділу II Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК (п.21.1 глави 6 розділу II Положення № 402).
Як свідчать матеріали справи, відповідно до довідки ВЛК від 24.01.2025 на підставі статті 52-в, 53-в, 67-в, 68-в, 64-в, 53-в, 23-в графи ІІ Розкладу хвороб позивача визнано придатним до військової служби.
Натомість, позивач посилається на протиправність висновку ВЛК з підстав порушення процедури проведення медичного огляду. Зазначає, що відповідно до картки обстеження та медичного огляд обстежений лише офтальмологом, терапевтом, хірургом, невропатологом та здійснений аналіз ВГ ДС С/0 шлунку. Втім, аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор не проводилось всупереч приписам Положення № 402. Стверджує, що ст. 23-в Розкладу хвороб визначено, що хвороби периферичної нервової системи 050-075 (ураження черепних нервів, нервових корінців та сплетінь, полі-, мононейропатії, усі форми міастеній, міопатії, хвороби нервово-м`язового з`єднання та м`язів), М45 (дорсалгія, радикулопатія, цервікалгія, ішіас, люмбаго та інші) з незначними порушеннями функцій; за наявності об`єктивних даних без порушень функцій визначають придатність до військової служби. А статтею 23-б Розкладу хвороб визначено, що дані хвороби з помірними порушеннями функцій визначають придатність до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. З огляду на, що вважає, що всупереч діючому законодавству, відповідач не направив його на проходження обстеження в стаціонарний медичний заклад, для об`єктивного медичного дослідження його стану здоров`я.
При цьому, в матеріалах справи міститься копія направлення від 18.01.2025 ОСОБА_1 на додаткові обстеження для проходження ВЛК: ЗАК, ЗАС, ЕКГ, Ro ОГК.
Крім того, у ході медичного огляду уповноваженими особами складена Картка обстеження та медичного огляду, з якої відслідковується що позивачу проведено огляд лікарями, які обов`язково мають здійснити огляд осіб, які проходять військово-лікарську експертизу.
Разом з тим, як детально пояснив представник відповідача фактичні докази проходження всіх необхідних обстежень під час медичного огляду підтверджується також наступними доказами:
- загальний аналіз крові, який наявний у матеріалах справи у вигляді розгорнутого лабораторного звіту, підписаного та завізованого;
- біохімічний аналіз крові (сечовина, креатинін);
- загальний аналіз сечі, результат якого міститься в документі з підписом лаборанта, де зазначено рН, білок, нітрити, еритроцити;
- езофагогастродуоденоскопія, результат якої міститься у відповідній виписці від 21.01.2025, складеної лікарем ендоскопістом;
- ЕКГ - оригінал електрокардіограми з лікарським підписом і зазначенням нормальної синусової активності;
- ультразвукове обстеження сечостатевої системи, яке підтверджується копією протоколу від 22.01.2025.
Щодо відсутності флюорографічного обстеження представник відповідача пояснив, що ВЛК має право покладатися на надані результати досліджень. Крім того, Положення № 402 не містить обов`язку ВЛК дублювати кожен результат аналізу у графах Картки обстеження та медичного огляду, якщо висновок зроблений на підставі поданих медичних документів. Всі ключові рентгенологічні дослідження ОГК відображені у виписці з медичної карти стаціонарного хворого № 913709 від 01.11.2024 (НВМКЦ "Головний військовий клінічний центр"), де зафіксовано результат обстеження; "Рентгенографія ОГК від 03.10.2024: На оглядовій рентгенограмі ОГК в прямій проекції без вогнищевих та інфільтративних змін. Легеневий малюнок представлений звичайно. Корені структурні, з чіткими контурами. Діафрагма - в нормі. Серце й аорта - в межах вікової норми.". Ця виписка має повну юридичну силу, підписана трьома посадовими особами та скріплена печаткою, а отже є офіційним медичним документом, що підтверджує факт проведення відповідного дослідження.
З огляду на викладене, як доцільно наголосив представник Військової частини, флюорографічне обстеження від 03.10.2024 проведене менш ніж за рік до проходження ВЛК (24.01.2025), тобто у межах допустимого терміну чинності. Таким чином, якщо флюорографія (рентген ОГК) надана у формі медичного документа, виданого закладом охорони здоров`я, з підписами та печатками - її результати є обов`язковими для врахування ВЛК під час формування висновку, навіть якщо вони не були продубльовані у картку огляду, але є в доданих епікризах.
Серед іншого, представник Військової частини пояснив, що Картка обстеження та медичного огляду позивача містить:
- запис терапевта у картці обстеження та медичного огляду від 21.01.2025: "Варикозна хвороба дванадцятипалої кишки ліковано оперативно (2010 ушивання перфорати виразки), хронічна форма рецидивуючий перебіг, ремісія. Незначна рубцева деформація цибулини ДПК кишки, з незначним порушенням моторно-евакуаторної функції, без порушення функції травлення (К26.7). Гастроезофагіальна рефлюксна хвороба з ерозивним езофагітом та незначними загостреннями (К21.0) Хронічний гастродуоденіт нестійка ремісія, без порушення вгодованості (К29.9).";
- запис хірурга у картці обстеження та медичного огляду від 23.01.2025: "Обмежений остеохондроз L. 1-S.1, деформуючий спондилоартроз L2- LЗ, L3-L4, спондилоартроз L1-L2, L4-L5 з протрузіями міжхребцевих дисків Тh12-L1, L1-L.2, L3-14, L4-L5 з больовим синдромом незначним порушенням статико-динамічної функції хребта. (М42). Хронічний простатит, ремісія без порушення функції сечовипускання. (N41.1). Сочокам`яна хвороба. Мікроліт обох нирок вторинний хронічний пієлонефрит ремісія, без порушення функції нирок. (N20.0)";
- запис невропатолога у картці обстеження та медичного огляду від 20.01.2025: "Хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт L5-S1 корінців зліва, ремісія з больовим м`язево-тонічним синдромом з незначним порушенням функції лівої нижньої кінцівки. (М51. 1)";
- запис офтальмолога у картці обстеження та медичного огляду від 20.01.2025: "Здоровий. Придатний до військової служби";
- запис отоларинголога у картці обстеження та медичного огляду від 20.01.2025: "Здоровий. Придатний до військової служби".
Враховуючи вищезазначене, доводи позивача про поверхневий огляд позивача не підлягають врахуванню, так як медичний огляд проведено шляхом вивчення та оцінки стану здоров`я і фізичного розвитку військовослужбовця на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, з винесенням письмового висновку (постанови), оформленої довідкою ВЛК від 24.01.2025 №546.
При цьому, суд позбавлений можливості надавати оцінку діям конкретних лікарів-членів ВЛК в т.ч. при визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб.
З приводу таких доводів позивача суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.04.2025 у справі № 160/31586/23 дійшов правового висновку про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду. Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Суд вважає за необхідне наголосити, що у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.
Враховуючи встановлені обставини справи, слід відмітити, що позивач не був позбавлений права звернутися до ЦВЛК для перегляду висновку або надати лікарям ВЛК свої медичні документи, що свідчать про наявність захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби за станом здоров`я. Відповідно до Положення № 402 ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК.
Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач звертався до ЦВЛК для перегляду висновку ВЛК, з огляду на що позивач не дотримався вимог Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні вимог адміністративного позову.
Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду.
Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Подібне правозастосування в частині оскарження висновків позаштатних ВЛК відповідно до Положення № 402 висвітлено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.02.2025 у справах № 600/3273/22-а, № 240/13173/22.
Порушення процедури проведення військово-лікарської експертизи, наявність окремих думок голови або членів комісії, на момент складення довідки ВЛК (24.01.2025), також не встановлено. Довідка ВЛК від 24.01.2025 підписана головою ВЛК та секретарем ВЛК, містить необхідну печатку.
Таким чином, у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися до ВЛК вищого рівня, чи Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови, втім такі дії не вчинив, доказів протилежного суду не надано.
З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позивачем та представленими ним доказами наразі не доведено неправильність інформації викладеній у оскаржуваній довідці ВЛК, якою позивача визнано придатним до військової служби.
Враховуючи викладене, підстави для визнання оскаржуваного рішення таким, що не відповідає вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.2 ст. 2 КАС України відсутні.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ч.1-2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до ч.1-2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Судові витрати не підлягають розподілу відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст.241-246,250, 262 КАС України, 

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 09 березня 2026 р.

09.03.26