Справа № 438/460/26 
Провадження № 3/438/240/2026 

П О С Т А Н О В А
іменем України

20 квітня 2026 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , неповнолітнього, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 6 статті 121, частиною 1 статті 122-2, частиною 2 статті 126 КУпАП, 
встановив:
У провадженні Бориславського міського суду Львівської області перебувають матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 6 статті 121, частиною 1 статті 122- 2, частиною 2 статті 126 КУпАП: протоколи про адміністративне правопорушення 15 березня 2026 року серії ЕПР1 №615522, від 15 березня 2026 року серії ЕПР1 № 615527, від 15 березня 2026 року серії ЕПР1 № 615533,  
Постановою суду від 24 березня 2026 року об`єднано в одне провадження справи за вказаними протоколами присвоєнням номеру справи № 438/461/26 (провадження № 3/438/207/2026). Вказані матеріали справи повернуто до Відділення поліції № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області для доопрацювання.
6 квітня 2026 року матеріали повернуті суду після доопрацювання. Розгляд справи призначено на 20 квітня 2026 року. 
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 15 березня 2026 року серії ЕПР1 № 615527, 15 березня 2026 року 14:00 у селищі Східниця по вулиці Гірській водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не здійснив зупинку на законну вимогу працівників поліції чим порушив пункт 2.4 в ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 1222 КУпАП частиною 1 статті 122-2 КУпАП.
Також у протоколі про адміністративне правопорушення від 15 березня 2026 року серії ЕПР1 № 615533 вказано, що 15 березня 2026 року 14:00 у селищі Східниця по вулиці Гірській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не зареєстрованим у законному порядку чим порушив пункт 2.9 в ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 6 статті 121 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 15 березня 2026 року серії ЕПР1 № 615533 вказано, що 15 березня 2026 року 14:00 у селищі Східниця по вулиці Гірській водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не мав посвідчення водія відповідної категорії на даний транспортний засіб чим порушив пункт 2.1 а. ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 2 статті 126 КУпАП.
Оскільки ОСОБА_1 є неповнолітнім у розгляді справи брав участь його законний представник – мати ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав та щиро покаявся. 
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до таких висновків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з пунктом 2.4 ПДР, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням правил безпеки. Після зупинки водій має пред`явити для перевірки документи (посвідчення водія, техпаспорт, страховку) та надати можливість перевірити номери агрегатів.
Статтею 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання законної вимоги поліцейського зупинки транспортного засобу. 
Пунктом 2.1 а ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частина 2 статі 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Пунктом 2.9 в ПДР визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Частиною 1 статті 121-3 КУпАП встановлена відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
Пунктом 2.1 а ПДР встановлено обов`язок водія на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Частиною 1 статті 122-2 КУпАП встановлена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених частиною 6 статті 121, частиною 1 статті 1222, частиною 2 статті 126 КУпАП підтверджується оглянутими у судовому засіданні матеріалами адміністративних справ, а саме
- протоколами про адміністративне правопорушення від протоколи про адміністративне правопорушення 15 березня 2026 року серії ЕПР1 № 615522, від 15 березня 2026 року серії ЕПР1 № 615527, від 15 березня 2026 року серії ЕПР1 № 615533;
- DVD-R диском на якому міститься відеофіксація адміністративних правопорушень.
Відповідно до статті 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Статтею 13 КУпАП визначено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89,1 21-127, 130, статтею 139, частиною 3 статті 154, частиною 2 статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У відповідності до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі (стаття 34 КУпАП).
Обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою (стаття 35 КУпАП).
Отже, з урахуванням положень статті 13 КУпАП за вчинення неповнолітніми адміністративних правопорушень, передбачених 121-127, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах, а з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 24-1 КУпАП, за вчинення адмінправопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:
1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;
2) попередження;
3) догана або сувора догана;
4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Суд, проаналізувавши обставини справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, до адміністративної відповідальності притягається вперше, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, проживає з батьками, ставлення особи до вчиненого, а саме щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до нього заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП у виді попередження, що є достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_1 , нових адміністративних правопорушень. 
Відповідно до положень частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Враховуючи те, що суд застосовує до неповнолітнього ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП, що не є накладенням адміністративного стягнення, судовий збір із останнього не стягується.
Керуючись статтями 23, 24-1, 33, 36, 121-3, 122-2, 126, , 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд- 
постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 6 статті 121, частиною 1 статті 122-2, частиною 2 статті 126 КУпАП та застосувати до нього на підставі статті 24-1 КУпАП з урахуванням частини 2 статті 36 КУпАП захід впливу у виді попередження.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя          Олена ДУДАР