ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
м. Хмельницький 
"17" лютого 2026 р. Справа № 924/1116/25 

Господарський суд Хмельницької області у складі
судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Кучеревич М.А, розглянувши матеріали
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", м. Київ
до Фізичної особи-підприємця Ковтуцького Петра Олександровича, м. Хмельницький 
про стягнення 120 231,79грн

Представники сторін: 
від позивача: не з`явились;
від відповідача: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.
30.10.2025 до господарського суду області через систему "ЕС" в електронній формі надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", м. Київ до Фізичної особи-підприємця Ковтуцького Петра Олександровича, м. Хмельницький про стягнення 120 231,79грн, з яких: 39 000,00грн - прострочені платежі по тілу кредиту, 77 487,76грн - прострочені платежі по процентам, 3 744,03грн - прострочені платежі по комісії, у зв`язку із неналежним виконанням умов договору №181910-КС-006 від 09.05.2023 про надання кредиту.
Ухвалою суду від 04.11.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1116/25 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою від 02.12.2025 судом вирішено розгляд справи №924/1116/25 здійснювати за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, призначено підготовче засідання. 
Ухвалою від 13.01.2026 суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 28.01.2026.
Розгляд справи відкладався.
Позивач - ТОВ "Бізнес позика", м. Київ просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 120 231,79грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем грошових зобов`язань за договором №181910-КС-006 від 09.05.2023 про надання кредиту, укладеного шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаного у порядку, визначеному ст.12 Закону України „Про електронну комерцію”.
Вказує, що ТОВ "Бізнес позика" 09.05.2023 було направлено Фізичній особі – підприємцю Ковтуцькому П.О., пропозицію (оферту) укласти договір №181910-КС-006 про надання кредиту, а ФОП Ковтуцький П.О. прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору на умовах визначених офертою.
Зазначає, що ТОВ "Бізнес позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 26 000,00грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника (вказану позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Також відповідно до умов додаткової угоди №1 до договору №181910-КС-006 ТОВ "Бізнес позика" надало відповідачу додатково кредит в сумі 13 000,00грн. Проте, позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти за договором на загальну суму 5 050,00грн. Зважаючи на викладене у відповідача утворилась заборгованість.
Просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача.
Відповідач – ФОП Ковтуцький П.О. у відзиві від 28.11.2025 просить відмовити у задоволенні позивних вимог. Вказує, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу ФОП Ковтуцькому П.О. Зазначає, що, у самому договорі про надання коштів не міститься даних, стосовно одноразового ідентифікатора, яким повинен був підписаний вказаний договір, та що електронний підпис належить саме відповідачу. 
Акцентує, що позивач не довів і не обґрунтував, що подані ним анкета клієнта та візуальна схема послідовності дій клієнта формуються його системою автоматично саме в день укладення договору. За наявності у позивача технічної можливості створювати такі документи односторонньо та у будь-який час, твердження позивача про автентичність і первинність цих даних не можуть вважатися достовірними та належними доказами факту укладення електронного кредитного договору №181910-КС-006. Крім цього, вказує, що в матеріалах справи відсутні належні докази перерахування та отримання відповідачем кредитних коштів у загальному розмірі 39 000,00грн.
Зазначає, що надане позивачем підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів сформоване ТОВ "ПрофітГід" та ТОВ "ФК "Елаєнс" не містить інформації про перерахування з банківського рахунку кредитора на рахунок позичальника кредитних коштів. Довідка ТОВ "ПрофітГід" та ТОВ "ФК "Елаєнс" про здійснення переказу не містить необхідної для належної у розумінні вказаних вимог ст.31 Закону України "Про платіжні послуги" та Закону України "Про бухгалтерський облік" інформації для верифікації власника вказаних коштів інформації, зокрема номер рахунку, який належить ТОВ "Бізнес позика". Зауважує, що позивачем не надано доказів про відкриття рахунку та емітування відповідної картки на ім`я відповідача.
Також представником відповідача подано клопотання від 17.02.2026 про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні.
Щодо поданого клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи суд зазначає, що за змістом ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.
Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.
Згідно зі ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.
Відповідно до ст.114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).
Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Судом ураховується, що згідно з ч. 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Згідно зі ст. 194 Господарського процесуального кодексу України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.
Частиною 1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України). Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.05.2020 р. у справі № 922/1200/18 та від 04.06.2020р. у справі № 914/6968/16.
Таким чином, суд з метою недопущення затягування строків вирішення спору дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами. Отже, у клопотанні відповідача про відкладення розгляду справи суд відмовляє.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.
Згідно розпорядження №1593 від 11.05.2017 Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" видано ліценцію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
25.05.2020 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на підставі рішення від 06.04.2017 №961 Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи.
14.03.2024 Національним банком України внесено запис до ДРФУ про переоформлення ліцензії ТОВ "Бізнес позика" на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом надання послуги – надання коштів та банківських металів у кредит, що підтверджується витягом із Державного реєстру фінансових установ.
09.05.2023 Фізична особа - підприємець Ковтуцький Петро Олександрович (РНОКПП - НОМЕР_1 ) здійснив вхід до особистого кабінету на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю „Бізнес позика” www.my.bizpozyka.com, використавши номер телефону та надав всю необхідну інформацію для формування ТОВ „Бізнес позика” (Товариство) належної пропозиції Клієнту. 
Інформація стосовно бажаного кредиту та особисті дані ФОП Ковтуцький П.О. містяться в анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи – https:/my.bizpozyka.com).
ТОВ "Бізнес позика" 09.05.2023 направлено ФОП Ковтуцькому П.О., пропозицію (оферту) укласти договір №181910-КС-006 про надання кредиту.
09.05.2023 ФОП Ковтуцький П.О. прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №181910-КС-006 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
09.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (надалі – ТОВ "Бізпозика", кредитодавець) та Фізичною особою – підприємцем Ковтуцьким Петром Олександровичем (надалі – позичальник) укладено договір №181910-КС-006 про надання кредиту (надалі – договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".
Послідовність дій ТОВ "Бізнес позика" та ФОП Ковтуцького П.О., їх опис, дата час вчинення під час укладення кредитного договору відображені у візуальній формі послідовності дій клієнта за 09.05.2023, зокрема, підписання договору відповідачем одноразовим ідентифікатором UA-0274.
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ "Бізпозика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 26 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (надалі – кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (надалі – Правила, а разом – договір).
Сторонами погоджено, строк кредиту: 24 тижні, стандартна процентна ставка в день 2,00000000, фіксована, знижена процентна ставка за кредитом в день 1,19190814, фіксована, комісія за надання кредиту: 3 900,00 грн.; загальний розмір кредиту: 26000,00 грн.; термін дії договору до 29.08.2023; орієнтовна загальна вартість кредиту: 54 560,00грн.
Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом.
Пунктом 2 договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються за ставкою вказаною у п. 1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником Графіку платежів, що вказаний в п. 3 договору.
Згідно з п. 2.1 договору у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 1 договору.
У п. 2.2 Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3 договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 1 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3. до договору, та до закінчення терміну дії договору.
У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому Сторони погодили, що кредитодавець надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті Позичальника. Скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому Договорі не є зміною істотних умов цього договору.
Пунктом 3 договору встановлений графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватися і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Кінцевим терміном повернення є 29.08.2023. Згідно графіку платежів загальний платіж становить54 560,00 грн., що включає: 26 000,00 грн. – основна сума кредиту; 24 660,00грн – проценти за користування кредитом та 3 900,00 грн. – комісія за надання кредиту.
У п. 6 договору Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір з вільним волевиявленням.
У п. 9 договору визначено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема ч. 2, 5 ст. 7 Закону України „Про фінансові послуги та фінансові компанії”.
У п. 14 договору визначено, що інші умови правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.
14.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Елаєнс” та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" було укладено договір №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), відповідно до умов якого ТОВ „Фінансова компанія „Елаєнс” бере на себе зобов`язання надавати ТОВ "Бізнес позика" послугу „Переказ на картку”, що включає в себе приймання від ТОВ "Бізнес позика" на поточний рахунок ТОВ „Фінансова компанія „Елаєнс” грошових коштів, обробку розпоряджень відповідно до правил грошових переказів міжнародних платіжних систем „VISA” та „MASTERCARD”, переказ грошових коштів, прийнятих від ТОВ "Бізнес позика", на користь банка-Еквайра для подальшого зарахування на карткові рахунки клієнтів відповідно до правил МПС.
В матеріалах справи наявний договір про надання послуг №ПГ-5 від 04.11.2020, укладений між ТОВ „Бізнес позика” (Клієнт) та ТОВ „ПрофітГід” (Установа), який регулює відносини Установи з Клієнтом, згідно з якими Установа надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги прийому платежів, що надходить на користь Клієнта в якості повернення (сплати) платниками сум кредитів/позик/фінансових кредитів/відсотків (інших платежів) за кредитами/позиками/фінансовими кредитами, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та/або перерахування грошових коштів (Послуги). Установа забезпечує технологічне обслуговування прийому платежів та перерахування грошових коштів на підставі договору про співробітництво з оператором послуг платіжної інфраструктури – Товариством з обмеженою відповідальністю „Платежі Онлайн”, яке під час надання послуг використовує Систему Platon. (п. п. 1.1., 1.2. договору).
На виконання умов кредитного договору №181910-КС-006, ТОВ "Бізнес позика" через ТОВ „Фінансова компанія „Елаєнс” в рамках договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) здійснили проведення платежів на суму 25 000,00грн та 1 000,00грн. Перерахування коштів здійснено через платіжну систему Fondy на номер платіжної картки ФОП Ковтуцького П.О., який вказано кредитному договорі. У призначенні платежу зазначено: „Перерахунок коштів Ковтуцький П.О., ІПН згідно кредитного договору №181910-КС-006 від 09.05.2023 без ПДВ”.
14.05.2023 між ТОВ "Бізнес позика" та ФОП Ковтуцьким П.О. укладено додаткову угоду №1 до договору №181910-КС-006 про надання кредиту від 09.05.2023 з використання інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". 
Відповідно до п. 2.1. додаткової угоди №1 кредит збільшується на 13 000,00грн. Після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого та неповернутого кредиту складатиме 39 000,00 грн. (п. 2.2. додаткової угоди).
Згідно п.6 додаткової угоди з дати її укладення встановлюється наступний графік платежів: кінцевим терміном повернення є 29.08.2023. Згідно графіку платежів загальний платіж становить 80 711,88грн, що включає: 39 000,00грн – основна сума кредиту; 34 002,48грн. – проценти за користування кредитом, 1 853,40грн – несплачені проценти; 3 900,00грн – несплачена комісія; 1 950,00грн - комісія за надання додаткової суми кредиту.
Додаткову угоду №1 позичальник підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6376, який ТОВ „Бізнес позика” був відправлений смс-повідомленням на номер телефону ФОП Ковтуцького П.О.
Послідовність дій ТОВ "Бізнес позика" та ФОП Ковтуцького П.О., їх опис, дата час вчинення під час укладення додаткової угоди №1 до кредитного договору відображені у візуальній формі послідовності дій клієнта за 14.05.2023.
На виконання умов додаткової угоди №1 від 14.05.2023 до кредитного договору №181910-КС-006 позивач 14.05.2023 надав відповідачу грошові кошти в сумі 13 000,00грн через ТОВ „ПрофітГід”, на підтвердження чого позивачем надано підтвердження ТОВ „ПрофітГід” щодо здійснення переказу грошових коштів в рамках договору про надання послуг №ПГ-5 від 04.11.2020. Перерахування коштів здійснено на номер платіжної картки ФОП Ковтуцький П.О., який вказано у кредитному договорі, емітент платіжної картки отримувача – АТ КБ "Приватбанк". У призначенні платежу зазначено: „Перерахунок коштів Ковтуцький П.О., ІПН НОМЕР_1 згідно дод.угоди від 14.05.2023 до кредитного договору №181910-КС-006 від 09.05.2023 без ПДВ”.
Листом від 18.11.2025 АТ КБ „Приватбанк” повідомлено суд, що на ім`я Ковтуцького Петра Олександровича (РНОКПП – НОМЕР_1 ) банком емітовано картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). Також, АТ КБ „Приватбанк” надано виписки по рахунку відповідача за період з 09.05.2023 по 29.08.2023, з яких вбачається, що на рахунок відповідача надійшли кошти в загальному розмірі 43 656,04грн, а саме: 09.05.2023 – 25 000,00 грн; 09.05.2023 – 1 000,00грн та 14.05.2023 – 13 000,00грн.
За період користування кредитними коштами ФОП Ковтуцький П.О., згідно поданого кредитором розрахунку, перерахував ТОВ "Бізнес позика" грошові кошти в загальному розмірі 5 050,00грн. Сплачені відповідачем кошти ТОВ "Бізнес позика" були зараховані на погашення кредитної заборгованості наступним чином: 2 944,03грн. – за відсотками; 2 105,97грн. – за комісією, що відображено у розрахунку заборгованості за кредитом станом на 23.10.2025.
Згідно довідки ТОВ "Бізнес позика" станом на 23.10.2025 заборгованість ФОП Ковтуцького П.О. за кредитним договором №181910-КС-006 від 09.05.2023 становить 120 231,79грн, з яких: 39 000,00грн - за кредитом, 77 487,76грн – за відсотками, 3 744,03грн – за комісією.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке.
У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
З положень ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України).
Частиною 1 ст. 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.1 та ч.2 ст.639 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, візуальної форми послідовності дій клієнта, 09.05.2023 Фізична особа - підприємець Ковтуцький Петро Олександрович (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснив вхід до особистого кабінету на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю „Бізнес позика” www.my.bizpozyka.com, використавши номер телефону та надав всю необхідну інформацію для формування ТОВ „Бізнес позика” (Товариство) належної пропозиції Клієнту. 
ТОВ "Бізнес позика" 09.05.2023 направлено ФОП Ковтуцькому П.О. пропозицію (оферту) укласти договір №181910-КС-006 про надання кредиту.
09.05.2023 ФОП Ковтуцький П.О. прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №181910-КС-006 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
09.05.2023 між ТОВ "Бізнес позика" та Фізичною особою - підприємцем Ковтуцьким Петром Олександровичем укладено договір №181910-КС-006 про надання кредиту з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України „Про електронну комерцію”. 
За змістом п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно ч.ч.3-6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" врегульовано використання підпису в сфері електронної комерції, відповідно до якої якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, закон допускає можливість укладення електронного договору із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, який прирівнюється до письмової форми договору у випадку його підписання, з-поміж інших способів, шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому за суттю та логікою наведених правових положень підписання договору шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором відноситься до обов`язку замовника (покупця), а не самого виконавця (продавця), оскільки електронний підпис одноразовим ідентифікатором являється сукупністю даних в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовим ідентифікатором є алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Отже, підписання договору (електронного правочину) за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами такого договору.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, в якій суд, серед іншого, зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
З урахуванням наведеного, факт укладення кредитного договору №181910-КС-006 від 09.05.2023 між ТОВ "Бізнес позика" та Фізичною особою-підприємцем Ковтуцьким П.О. підтверджується підписанням такого договору відповідачем одноразовим ідентифікатором UA-0274, що був направлений останньому смс-повідомленням на його номер телефону, який зазначений позичальником в анкеті особистого кабінету клієнта, що відображено у візуальній формі послідовності дій клієнта за 09.05.2023 та відповідає наведеним положенням Закону України "Про електронну комерцію".
14.05.2023 між ТОВ "Бізнес позика" та ФОП Ковтуцьким П.О. укладено додаткову угоду №1 до договору №№181910-КС-006 від 09.05.2023 про надання кредиту з використання інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", відповідно до умов якої кредит збільшився на 13 000,00грн.
Судом враховано, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2- 383/2010).
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до п. 1 укладеного між сторонами кредитного договору, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 26 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а відповідач зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На виконання умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 26 000,00грн через ТОВ „ФК "Елаєнс", на підтвердження чого позивачем надано довідки ТОВ „ФК "Елаєнс" в рамках договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів, про переказ на картку сум 25 000,00грн та 1 000,00грн. Перерахування коштів здійснено через платіжну систему Fondy на номер платіжної картки ФОП Ковтуцького П.О., який вказано в кредитному договорі та анкеті клієнта (№5363542017604555), емітент платіжної картки отримувача – АТ КБ "Приватбанк". У призначенні платежу зазначено: „Перерахунок коштів Ковтуцький П.О., ІПН згідно кредитного договору №181910-КС-006 від 09.05.2023 без ПДВ”.
Позивач на виконання умов додаткової угоди №1 від 14.05.2023 до кредитного договору 09.05.2023 також надав відповідачу грошові кошти в сумі 13 000,00грн через ТОВ „ПрофітГід”, на підтвердження чого позивачем надано підтвердження ТОВ „ПрофітГід” щодо здійснення переказу грошових коштів в рамках договору про надання послуг №ПГ-5 від 04.11.2020. Перерахування коштів здійснено на номер платіжної картки ФОП Ковтуцький П.О., який вказано у кредитному договорі та анкеті клієнта (№5363542017604555), емітент платіжної картки отримувача – АТ КБ "Приватбанк". У призначенні платежу зазначено: „Перерахунок коштів Ковтуцький П.О., ІПН НОМЕР_1 згідно дод.угоди від 14.05.2023 до кредитного договору №181910-КС-006 від 09.05.2023 без ПДВ”.
18.11.2025 АТ КБ „Приватбанк” листом повідомлено суд, що на ім`я Ковтуцького Петра Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) банком емітовано картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) та що на рахунок відповідача за період з 09.05.2023 по 29.08.2023 надійшли кошти в загальному розмірі 43 656,04грн, в тому числі: 09.05.2023 – 25 000,00 грн; 09.05.2023 – 1 000,00грн та 14.05.2023 – 13 000,00грн.
З огляду на викладене вище, твердження відповідача про відсутність доказів укладення кредитного договору відповідачем, а також відсутність доказів перерахування позивачем та отримання відповідачем кредитних коштів в загальному розмірі 39 000,00 грн. (26 000,00 + 13 000,00) є необґрунтованим та спростовуються матеріалами справи.
Положеннями ст.525, ч.1 ст.526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
За приписами ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За частиною 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У п. 3 договору №181910-КС-006 від 09.05.2023 сторонами встановлений графік платежів, узгоджено терміни повернення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом кредиту та комісії за надання кредитом. Загальний платіж, який підлягав сплаті у відповідну дату, визначену графіком платежів становив 54 560,00грн. Кінцевим терміном повернення у договорі встановлено 29.08.2023.
Згідно п. 6 додаткової угоди №1 від 14.05.2023 (графік платежів), якою збільшено суму кредиту, було визначено, що загальний платіж становить 80 711,88грн., що включає: 39 000,00грн – основна сума кредиту; 34 002,48грн. – проценти за користування кредитом, 1 853,40грн – несплачені проценти; 3 900,00грн – несплачена комісія; 1 950,00грн - комісія за надання додаткової суми кредиту.
За період користування кредитними коштами ФОП Ковтуцьким П.О. було перераховано ТОВ "Бізнес позика" грошові кошти в загальному розмірі 5 050,00грн, що підтверджується позивачем та не спростовано відповідачем.
Сплачені відповідачем кошти ТОВ "Бізнес позика" були зараховані на погашення кредитної заборгованості наступним чином: 2 944,03грн. – за відсотками; 2 105,97грн. – за комісією, що відображено у розрахунку заборгованості за кредитом станом на 23.10.2025.
Згідно розрахунку позивача станом на 23.10.2025 заборгованість ФОП Ковтуцького П.О. за кредитним договором №181910-КС-006 від 09.05.2023 за тілом кредиту становить 39 000,00грн, яка є непогашеною.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Приписами ч.1 та ч.2 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У п. 1 договору сторонами погоджено стандартну процентну ставку в день 2,00000000, фіксовану та знижену процентну ставку за кредитом в день 1,19190814, фіксовану.
Пунктом 2 договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються за ставкою вказаною у п. 1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником Графіку платежів, що вказаний в п. 3 договору.
Згідно з п. 2.1 договору у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання відповідача по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 1 договору.
У п.2.2 сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3 договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п.1 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3. до договору, та до закінчення терміну дії договору.
У п. 6 додаткової угоди №1 від 14.05.2023 якою збільшено розмір кредиту, викладено в новій редакції графік платежів.
Згідно розрахунку позивача станом на 23.10.2025 заборгованість відповідача за відсотками (з урахуванням оплати проведеної відповідачем – 2 944,03грн) становить 77 487,76грн.
Судом після здійснення власного перерахунку, враховано, що згідно розрахунку позивача, нарахування процентів (відсотків) за користування кредитом позивачем здійснено з урахуванням положень пунктів 1, 2.1., 2.2. кредитного договору.
Сторонами також згідно умов договору визначено, що за надання кредиту передбачена сплата комісії в розмірі 3 900,00грн (п. 1 кредитного договору), в розмірі 1 950,00грн. - за надання додаткової суми кредиту (п. 5 додаткової угоди №1).
Станом на 23.10.2025 заборгованість по комісії (враховуючи зарахування оплати по кредиту позивачем – 2 105,97грн) становить 3 744,03грн.
Суд враховує позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №913/618/21, що доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
Докази, які б свідчили про повне погашення відповідачем кредиту в матеріалах справи відсутні та сторонами не надані.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Згідно з ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13, ст.74 ГПК України).
Таким чином, доводи відповідача викладені у відзиві судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором №181910-КС-006 від 09.05.2023 про надання кредиту в розмірі 120 231,79грн, з яких: 39 000,00грн - прострочені платежі по тілу кредиту, 77 487,76грн - прострочені платежі по відсоткам, 3 744,03грн - прострочені платежі по комісії, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. 

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ковтуцького Петра Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (б. Лесі Українки, буд.26, офіс 411, м. Київ, 01133; ЄДРПОУ 41084239) 39 000,00грн (тридцять дев`ять тисяч гривень 00 коп.) заборгованості за тілом кредиту, 77 487,76грн (сімдесят сім тисяч чотириста вісімдесят сім гривень 76 коп.) заборгованості за відсотками, 3 744,03грн (три тисячі сімсот сорок чотири гривні 03 коп.) заборгованості за комісією, 2 422,40грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) витрат зі сплати судового збору.
Видати наказ. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення” ГПК України.
Повне рішення складено 27.02.2026.

Суддя С.І. Крамар