СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/4083/26
пр. № 3/759/1712/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Горбенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від УПП у м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
До Святошинського районного суду міста Києва надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №284727 від 04.02.2026 – 04.02.2026 об 11 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17А, громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «АТБ», таємно викрав з полиці товар «Бренді «Легенди Колхіди» три зірочки» у кількості 2 од. на суму 354 грн. без ПДВ
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП, та завдав своїм правопорушенням ТОВ «АТБ» матеріальної шкоди на загальну суму 354 грн. без ПДВ.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення передані судді 18.02.2026.
Органом (посадовою особою), що здійснювали складання матеріалів справи, доставлення ОСОБА_1 до приміщення суду з метою ефективного та оперативного судового розгляду не було забезпечено.
З метою виконання вимог статті 277 КУпАП, судом було здійснено виклик ОСОБА_1 у судове засідання на 10 березня 2026 року шляхом направлення судової повістки на його номер телефону, зазначений у заяві від 04.02.2026.
У судове засідання, будучи належним чином повідомленим, ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило.
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 10 березня 2026 року застосовано привід до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до Святошинського районного суду міста Києва на 09 годину 45 хвилин 01 квітня 2026 року для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Виконання постанови про здійснення приводу доручено Святошинському УП ГУНП в місті Києві.
Крім того, ОСОБА_1 повідомлений про судове засідання шляхом направлення судової повістки на його номер телефону, зазначений у заяві від 04.02.2026, а також на адресу його проживання поштовим зв`язком.
У судове засідання, будучи належним чином повідомленим, ОСОБА_1 так і не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило. 
Святошинським УП ГУНП в місті Києві привід не виконано та не повідомлено про причини його невиконання.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).
Зважаючи на те, що суд вжив всіх можливих засобів для виклику ОСОБА_1 , однак останній у судове засідання не з`являвся, та зважаючи на строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у даному судовому засіданні.
Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Згідно з статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 328 гривень, отже неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1 664 гривень, а 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становить 832 гривні.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №284727, сума викраденого становить 354 грн. без ПДВ.
Зважаючи на положення ч. 1 ст. 51 КУпАП, дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно.
Відповідно до статті 51 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення та за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.
Тобто, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), шахрайстві (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою), привласнення та розтрату. Крім цього, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП характеризується прямим умислом та корисливою метою.
Дослідженими судом доказами встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, доведений матеріалами справи у своїй сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №284727 від 04.02.2026; довідкою старшого охоронника магазину «АТБ-Маркет» Продукти-662 від 04.02.2026 про вартість викраденого; розпискою старшого охоронника магазину «АТБ-Маркет» Продукти-662 від 04.02.2026; заявою старшого охоронника магазину «АТБ-Маркет» Продукти-662 від 04.02.2026; заявою ОСОБА_1 від 04.02.2026; рапортом оперативного чергового Святошинського УП ГУНП в м. Києві.
За результатами дослідження в судовому засіданні доказів, що містяться в матеріалах справи, жодних сумнівів щодо наявності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, та доведеності винуватості ОСОБА_1 у їх вчиненні у суду не виникло.
Санкцією ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.
У відповідності до статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з вимогами статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення та рівень правосвідомості, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність пом`якшуючих чи обтяжуючих вину обставин, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності.
При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особи порушника, конкретних обставин справи, суд вважає, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, слід піддати адміністративному стягненню у вигляді накладення штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу не встановлено. 
Положеннями статті 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст.ст. 51, 221, 283-285 КУпАП, суд, –

П О С ТА Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Н.О.Горбенко