ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16037/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Лозовського О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рімас Кар» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рімас Кар» (далі - ТзОВ «Рімас Кар», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Волинської митниці (далі – відповідач, митний орган, митниця) про визнання протиправними та скасування рішень щодо класифікації товарів від 14.10.2025 №25UA20500000078-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000086-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000087-КТ, від 13.11.2025 №25UA20500000092-КТ, від 14.11.2025 №25UA20500000093-КТ.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.09.2024 між ТзОВ «Рімас Кар» (покупець) та Autotrade Group OU (продавець) укладено контракт №25/09, за умовами якого продавець має поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Поставка товару здійснюється узгодженими з покупцем партіями автотранспортом на умовах DAP - Луцьк, Рівне, Дубно, Ковель, Володимир-Волинський, Сарни на протязі 45 днів з моменту оплати.
З метою митного оформлення транспортного засобу «Сідельний тягач - 1 шт.; марка - Mercedes-Benz; модель - Actros; номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_1 , позивачем подано до Волинської митниці митну декларацію типу (далі – МД) від 27.09.2025 №25UA205140060144U2 та товаросупровідні документи, на підставі яких вказаний товар був придбаний та ввезений на митну територію України за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД (графа 33 МД), ціна товару згідно із графою 42 МД 13000,00 євро. Однак, карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі – картка відмови) №UA205140/2025/002550 Волинською митницею відмовлено ТзОВ «Рімас Кар» у митному оформленні (випуску) товарів та прийнято рішення щодо класифікації товарів №25UA20500000078-КТ від 14.10.2025, відповідно до якого транспортний засіб класифіковано за кодом 8704239900 згідно з УКТ ЗЕД.
Також, 21.10.2025 позивачем на Волинську митницю подано МД №25UA205140065442U4, за якою задекларовано ввезення товару: «Сідельний тягач - 1 шт.; марка - Mercedes-Benz; модель - Actros 2443; номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_2 та товаросупровідні документи, на підставі яких вказаний товар був придбаний та ввезений на митну територію України за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД (графа 33 МД), ціна товару згідно із графою 42 МД 17000,00 євро. Однак, карткою відмови №UA205140/2025/002645 митницею відмовлено ТзОВ «Рімас Кар» у митному оформленні (випуску) товарів та прийнято рішення щодо класифікації товарів №25UA20500000086-КТ від 29.10.2025, відповідно до якого транспортний засіб класифіковано за кодом 8704239900 згідно з УКТ ЗЕД.
Крім того, з метою митного оформлення транспортного засобу «Сідельний тягач - 1 шт.; марка - Mercedes-Benz; модель - Actros 2443; номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_3 , 21.10.2025 позивачем подано до Волинської митниці МД №25UA205140065443U3 та товаросупровідні документи, на підставі яких вказаний товар був придбаний та ввезений на митну територію України за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД (графа 33 МД), ціна товару згідно із графою 42 МД 17000,00 євро. Однак, карткою відмови №UA205140/2025/002646 митницею відмовлено ТзОВ «Рімас Кар» у митному оформленні (випуску) товарів та прийнято рішення щодо класифікації товарів №25UA20500000087-КТ від 29.10.2025, відповідно до якого транспортний засіб класифіковано за кодом 8704239900 згідно з УКТ ЗЕД.
Також 04.11.2025 з метою митного оформлення транспортного засобу «Сідельний тягач - 1 шт.; марка - Mercedes-Benz; модель - Actros 2443; номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_4 , позивачем подано до Волинської митниці МД №25UA205140068825U2 та товаросупровідні документи, на підставі яких вказаний товар був придбаний та ввезений на митну територію України за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД (графа 33 МД), ціна товару згідно із графою 42 МД 17000,00 євро. Однак, карткою відмови №UA205140/2025/002776 митницею відмовлено ТзОВ «Рімас Кар» у митному оформленні (випуску) товарів та прийнято рішення щодо класифікації товарів №25UA20500000092-КТ від 13.11.2025, відповідно до якого транспортний засіб класифіковано за кодом 8704239900 згідно з УКТ ЗЕД.
04.11.2025 з метою митного оформлення транспортного засобу «Сідельний тягач - 1 шт.; марка - Mercedes-Benz; модель - Actros 2443; номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5 позивачем також була подана №25UA205140068826U1 та товаросупровідні документи, на підставі яких вказаний товар був придбаний та ввезений на митну територію України за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД (графа 33 МД), ціна товару згідно із графою 42 МД 17000,00 євро. Однак, карткою відмови №UA205140/2025/002777 митницею відмовлено позивачу у митному оформленні (випуску) товарів та прийнято рішення щодо класифікації товарів №25UA20500000093-КТ від 14.11.2025, відповідно до якого транспортний засіб класифіковано за кодом 8704239900 згідно з УКТ ЗЕД.
На переконання позивача, митний орган не довів та не обґрунтував в оскаржуваних рішеннях щодо класифікації товарів у чому саме полягає складність класифікації імпортованих позивачем транспортних засобах за визначеним кодом 8701219000 згідно УКТ ЗЕД, оскільки при поданні позивачем митних декларацій від 27.09.2025 №25UA205140060144U2, від 21.10.2025 №25UA205140065442U4, від 21.10.2025 №25UA205140065443U3, від 04.11.2025 №25UA205140068825U2 в графі 33 вищевказаних МД код товару зазначено 8701219000, що згідно з УКТЗЕД класифікується, як сідельний тягач. Однак, Волинська митниця прийняла спірні рішення щодо класифікації товарів від 14.10.2025 №25UA20500000078-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000086-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000087-КТ, від 13.11.2025 №25UA20500000092-КТ, від 14.11.2025 №25UA20500000093-КТ, відповідно до яких імпортовані транспортні засоби класифіковано за кодом 8704239900 згідно з УКТЗЕД як вантажний автомобіль.
Представник позивача зауважує, що відповідач, при прийнятті оскаржуваних рішень, не взяв до уваги надані митному органу разом з МД документи, які підтверджують правильність віднесення позивачем імпортованих транспортних засобів до коду УКТЗЕД 8701219000, зокрема: експертні довідки від 27.09.2025 №10689/25, від 20.10.2025 №11659/25, від 20.10.2025 №11661/25, від 04.11.2025 №12271/25, від 04.11.2025 №12273/25, де експертним дослідженням було встановлено тип кузовів транспортних засобів - сідельний тягач; посвідчення про реєстрацію транспортних засобів №679.500.119, №679.335.121, №679.050.599, №679.335.110, де в графі “тип транспортного засобу” вказано сідельний тягач; МДї країни відправлення №25PL381010422АААТ9, №25PL301010002ТКLВ7, №25PL301010002ТК5В3, в яких органом країни Європейського союзу визначено код класифікації товару як 87012190, що повністю співпадає з кодом УКТЗЕД 8701219000; довідки щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам від 20.10.2025 №201025094, від 20.10.2025 №201025095, від 04.11.2025 №041125027, від 04.11.2025 №041125028, де також зазначено код УКТЗЕД 8701. Проте, спірні рішення не містять оцінки вказаних документів та висновків щодо їх врахування чи неврахування
Також представник позивача зазначає, що висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби не можуть слугувати належним доказом на підтвердження правомірності віднесення спірних транспортних засобів до коду УКТЗЕД 8704239900, оскільки експерт СЛЕД об`єктивно не має повноважень на здійснення класифікації товарів за УКТЗЕД. Згідно зі своїми функціями та компетенцією, СЛЕД встановлює виключно фізичні, хімічні та технічні характеристики товарів. У висновку експерта прямо зазначено, що віднесення товарів до певних товарних груп, позицій, категорій чи підкатегорій УКТЗЕД виходить за межі повноважень лабораторії, а тому його висновки не підтверджують наявності у митного органу правових підстав для класифікації транспортних засобів за кодом 8704239900.
З врахуванням наведено представник позивача просить суд позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних рішень.
Вказує, позивачем ТОВ «Рімас Кас» подано до митного оформлення МД №25UA205140060144U2 від 27.09.2025, №25UA205140065442U4 від 21.10.2025, №25UA205140065443U3 від 21.10.2025, №25UA205140065443U3 від 21.10.2025, №25UA205140068826U1 від 04.11.2025, згідно графи 33 яких заявлено код ввезених ТЗ 8701 21 90 00 згідно з УКТ ЗЕД. 
Згідно Митного тарифу України: - Розділ XVII «Засоби наземного транспорту, літальні апарати, плавучі засоби і пов`язані з транспортом пристрої та обладнання» - Група 87 «Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання» - 8701 Трактори (за винятком тракторів товарної позиції 8709): - трактори колісні для напівпричепів: - - 8701 21 тільки з поршневим двигуном внутрішнього згорання із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем): - - - 8701 21 90 00 що використовувалися. 
Відповідно Пояснень до УКТЗЕД у товарній позиції 8701 термін «трактори» («тягачі») означає колісні чи гусеничні транспортні засоби, призначені переважно для буксирування або штовхання інших транспортних засобів, пристроїв або вантажів. Вони можуть мати додаткові пристосування для перевезення, з урахуванням основного призначення трактора, інструментів, насіння, добрив або інших вантажів, або пристрої для установлення робочого інструменту як додаткової функції. До цієї товарної позиції включаються трактори (крім тягачів типу використовуваних на залізничних платформах, які включаються до товарної позиції 8709) різних типів (трактори для сільськогосподарських робіт і трактори для лісового господарства, дорожні тягачі, важкі трактори для дорожніх або будівельних робіт, трактори, обладнані лебідками, і т.п.) незалежно від типу їх приводу (двигун внутрішнього згоряння, електромотор і т.п.). Трактори цієї товарної позиції можуть мати кузов, або сидіння для екіпажу чи кабіну. Вони можуть бути обладнані інструментальним ящиком, мати можливість підіймати та опускати начіпні сільськогосподарські знаряддя, мати тягово-зчіпний пристрій для причепів або напівпричепів (наприклад, на моторних передках та аналогічних тягових пристроях) або вал відбору потужності для приводу таких пристроїв як молотарки і циркулярні пилки. У товарній підпозиції 8701 20 термін «трактори колісні для напівпричепів» означає транспортні засоби, призначені для буксирування напівпричепів на великі відстані. Трактори колісні для напівпричепів та напівпричеп утворюють комбінацію, що відома під різними назвами (наприклад, «вантажний (сідельний) автопоїзд», «фура» і т.п.). Ці транспортні засоби, зазвичай, мають дизельні двигуни та можуть рухатися зі швидкістю, що перевищує швидкість вуличного руху в дорожній мережі (тобто вулиці в загальному розумінні, включаючи проспекти, бульвари та автостради) з повністю завантаженими причепами. Такі транспортні засоби мають закриту кабіну для водія та пасажирів (іноді зі спальним місцем), фари та розміри, дозволені всередині країни, і зазвичай обладнані сідельно-зчіпним пристроєм, що дозволяє швидко змінювати напівпричепи, що виконують різноманітні функції. Тобто однією з визначальних характеристик ТЗ для їх класифікації як «тракторів колісних для напівпричепів» є наявність сідельно-зчіпного пристрою. 
Разом з тим зазначає, що експертом у висновку від 13.10.2025 №1420003301-0481 конструкція КТЗ з номером кузова - НОМЕР_1 , у тому числі, подовжена рама, розміщення сідельно-зчіпного пристрою (сідла), утруднює або унеможливлює маневри у русі з звичайним напівпричепом та не дозволяє здійснювати функцію, передбачену для сідельного тягача. У висновках СЛЕД Держмитслужби від 28.10.2025 №1420003301- 0500, від 28.10.2025 №1420003301-0501, від 13.11.2025 №1420003301-0520, від 13.11.2025 №1420003301-0521 експертом було встановлено, що оцінювані КТЗ з номерами шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 не мають сідельно-зчіпного пристрою (сідла). Конструкція досліджуваних КТЗ, у тому числі, відсутність сідельно-зчіпного пристрою (сідла), унеможливлює рух з звичайним напівпричепом та не дозволяє здійснювати функцію, передбачену для сідельного тягача. Наведене унеможливлює класифікацію оцінюваних товарів у товарній підкатегорії 8701 21 90 00 згідно з УКТ ЗЕД. Згідно рішень щодо класифікації товарів від 14.10.2025 №25UA20500000078-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000086-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000087-КТ, від 13.11.2025 №25UA20500000092-КТ, від 14.11.2025 №25UA20500000093-КТ оцінювані КТЗ класифіковано митницею в товарній підкатегорії 8704 23 99 00 згідно з УКТ ЗЕД. 
Згідно Митного тарифу України: - Розділ XVII «Засоби наземного транспорту, літальні апарати, плавучі засоби і пов`язані з транспортом пристрої та обладнання» - Група 87 «Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання» - 8704 Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів: - інші, тільки з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем): - - 8704 23 з повною масою транспортного засобу понад 20 т - - - інші: - - - - 8704 23 99 00 що використовувалися. Згідно з Поясненнями до УКТ ЗЕД до товарної позиції 8704 включаються звичайні вантажні автомобілі та автофургони (відкриті, з брезентовим верхом, закриті і т.п.); автомобілі для доставляння товарів та автофургони усіх видів, автофургони для перевезення домашніх речей; вантажні автомобілі з автоматичними розвантажувальними пристроями (з перекидним кузовом і т. п.); автомобілі-цистерни (незалежно від того, обладнані вони насосами чи ні); авторефрижератори або автомобілі з ізотермічними кузовами; багатоярусні вантажні автомобілі для перевезення кислоти в суліях, балонів з бутаном і т. п.; важкі вантажні автомобілі з низькорозташованими рамами і навантажувальними похилими трапами для перевезення танків, підіймачів або екскаваторів, електричних трансформаторів і т. п.; вантажні автомобілі, спеціально призначені для перевезення свіжого бетону, крім бетономішалок товарної позиції 8705; машини для вивезення сміття, незалежно від того, обладнані вони навантажувальними, трамбувальними, демпфірувальними та іншими пристроями чи ні». 
Відповідно до висновків СЛЕД Держмитслужби від 28.10.2025 №1420003301-0500, від 28.10.2025 №1420003301-0501, від 13.11.2025 №1420003301-0520, від 13.11.2025 №1420003301-0521 на рамі досліджуваних КТЗ конструктивно вмонтовано дворівневу рухому платформу для розміщення автомобілів, висувні елементи для заїзду, гідравлічну систему з блоком керування, важелями та гідравлічними шлангами, додаткову вісь з гальмівною системою та пневматичними ресорами, зчіпний пристрій для транспортування причепів тощо. На нижній платформі розміщені з`ємні упори для фіксації автомобілів під час транспортування. Також згідно з вищенаведеними висновками на основі аналізу наданих документів, даних які містяться у ідентифікаційному номері (VIN), за результатами зовнішнього візуального огляду КТЗ експертом встановлено, що КТЗ з номерами шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 за типом кузова/ктз є платформами автовозами. Відповідно до висновку СЛЕД Держмитслужби від 13.10.2025 № 1420003301- 0481 КТЗ з номером кузова - НОМЕР_1 за типом кузова/ктз віднесено до шасі з кабіною. Окрім цього, згідно усіх вищенаведених висновків експертом ідентифіковано оцінювані КТЗ як вантажні автомобілі. 
Таким чином, відповідача вважає, що правильність класифікації оцінюваних КТЗ у товарній підкатегорії 8704 23 99 00 було підтверджено, у тому числі, висновками експерта, у яких було встановлено визначальні характеристики ТЗ, а саме – технічну можливість перевезення вантажів без напівпричепа, що є обов`язковою умовою віднесення ТЗ до вантажних автомобілів.
Враховуючи вищевказане, представник відповідача вважає, що оскаржувані рішення митного органу щодо класифікації товарів є такими, що прийняті у повній відповідності дo приписів чинного законодавства України, а тому у задоволенні позову в цій частині просила відмовити повністю.
Також представник відповідача заперечила щодо стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат по справі.
Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.
Ухвалою суду від 08.01.2026 відмовлено в задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 25.09.2024 між ТзОВ «Рімас Кар» (покупець) та Autotrade Group OU (продавець) укладено контракт №25/09, за умовами якого продавець має поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Поставка товару здійснюється узгодженими з покупцем партіями автотранспортом на умовах DAP - Луцьк, Рівне, Дубно, Ковель, Володимир-Волинський, Сарни на протязі 45 днів з моменту оплати (а. с. 10 зворот - 11). 
На виконання умов контракту від 25.09.2024 №25/09, ТзОВ «Рімас Кар» подало до Волинської митниці МД від 27.09.2025 №25UA205140060144U2, за якою задекларовано ввезення товару: «Сідельний тягач - 1 шт.; марка - Mercedes-Benz; модель - Actros; бувший у використанні; календарний рік виготовлення - 2014; модельний рік виготовлення - 2014; номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_1 ; об`єм двигуна - 10677 см. куб; потужність 290 кВт; тип палива- дизель; загальна кількість місць, включаючи водія - 2; колісна формула 4 х 2; призначення - для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування», а також пакет документів: зовнішньоекономічний контракт від 25.09.2024 №25/09; рахунок-фактуру від 15.09.2025 №2/09/2025; автотранспортну накладну від 15.09.2025 №754326; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16.04.2025 №0712269066; експертну довідку від 27.09.2025 №10689/25; декларацію країни відправлення від 15.09.2025 №25PL381010422AAAT9. 
Згідно із графою 33 МД від 27.09.2025 №25UA205140060144U2 вказаний транспортний засіб, що ввозився на митну територію України на адресу ТОВ «Рімас Кар», був задекларований за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД, ціна товару згідно із графою 42 МД 13000,00 євро. 
Однак, 14.10.2025 Волинська митниця прийняла рішення щодо класифікації товарів №25UA20500000078-КТ, відповідно до якого товар «Вантажний автомобіль бувший у використанні, марки - Mercedes-Benz; модель - Actros; номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_1 класифіковано за кодом 8704239900 згідно з УКТ ЗЕД та прийнято картку відмови №UA205140/2025/002550. 
Також ТзОВ «Рімас Кар» 21.10.2025 подало до Волинської митниці МД №25UA205140065442U4, за якою задекларовано ввезення товару: «Сідельний тягач - 1 шт.; марка - Mercedes-Benz; модель - Actros 2443; бувший у використанні; календарний рік виготовлення - 2016; модельний рік виготовлення - 2016; номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_2 ; об`єм двигуна - 10677 см. куб; потужність - 315 кВт; тип палива- дизель; загальна кількість місць, включаючи водія - 2; колісна формула 4 х 2; призначення - для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування» та надано до митного оформлення разом із вказаною МД пакет документів, а саме: зовнішньоекономічний контракт від 25.09.2024 №25/09; рахунок-фактуру від 14.10.2025 №14.10.25.11658-FX_DR; автотранспортну накладну від 14.10.2025; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 04.11.2022 №679.335.121; експертну довідку від 20.10.2025 №11659/25; декларацію країни відправлення від 17.10.2025 №25PL301010002TKLB7. 
При цьому, згідно із графою 33 МД від 21.10.2025 №25UA205140065442U4 вказаний транспортний засіб, що ввозився на митну територію України на адресу ТОВ «Рімас Кар», був задекларований за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД, ціна товару згідно із графою 42 МД 17000,00 євро. 
29.10.2025 Волинська митниця прийняла рішення щодо класифікації товарів за №25UA20500000086-КТ, відповідно до якого товар «Вантажний автомобіль, марки - Mercedes-Benz; модель - Actros 1843 LnRA4х4; номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_2 , класифіковано за кодом 8704239900 згідно з УКТ ЗЕД та прийнято картку відмови №UA205140/2025/002645. 
21.10.2025 ТзОВ «Рімас Кар» подало до Волинської митниці МД від 21.10.2025 №25UA205140065443U3, за якою задекларовано ввезення товару: «Сідельний тягач - 1 шт.; марка - Mercedes-Benz; модель - Actros 2443; бувший у використанні; календарний рік виготовлення - 2016; модельний рік виготовлення - 2016; номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_3 ; об`єм двигуна - 10677 см. куб; потужність - 315 кВт; тип палива- дизель; загальна кількість місць, включаючи водія - 2; колісна формула 4 х 2; призначення - для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування», а також подано пакет документів, а саме: зовнішньоекономічний контракт від 25.09.2024 №25/09; рахунок-фактуру від 14.10.2025 №14.10.25.11660-HG_UT; автотранспортну накладну від 14.10.2025; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 04.11.2022 №679.500.119; експертну довідку від 20.10.2025 №11661/25; декларацію країни відправлення від 17.10.2025 №25PL301010002TK5B3. 
Згідно із графою 33 МД від 21.10.2025 №25UA205140065443U3 вказаний транспортний засіб, що ввозився на митну територію України на адресу ТОВ «Рімас Кар», був задекларований за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД (графа 33 МД), ціна товару згідно із графою 42 МД 17000,00 євро. 
Однак, 29.10.2025 Волинська митниця прийняла рішення щодо класифікації товарів за №25UA20500000087-КТ, відповідно до якого товар «Вантажний автомобіль, марки - Mercedes-Benz; модель - Actros 1843 LnRA4х2 FV11; номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_3 , який був заявлений до митного оформлення за МД від 21.10.2025 №25UA205140065443U3 за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД, класифіковано за кодом 8704239900 згідно з УКТ ЗЕД та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/002646.
Також, 04.11.2025 ТзОВ «Рімас Кар» подало до Волинської митниці МД №25UA205140068825U2, за якою задекларовано ввезення товару: «Сідельний тягач - 1 шт; марка - Mercedes-Benz; модель - Actros 2443; бувший у використанні; календарний рік виготовлення - 2016; модельний рік виготовлення - 2016; номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_4 ; об`єм двигуна - 10677 см. куб; потужність - 315 кВт; тип палива- дизель; загальна кількість місць, включаючи водія - 2; колісна формула 4 х 2; призначення - для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування». До митного оформлення разом із вказаною МД було подано пакет документів, а саме: зовнішньоекономічний контракт від 25.09.2024 №25/09; рахунок-фактуру від 28.10.2025 №202511823-АО; автотранспортну накладну від 28.10.2025; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 04.11.2022 №679.050.588; експертну довідку від 04.11.2025 №12271/25. 
У графі 33 МД від 04.11.2025 №25UA205140068825U2 вказаний транспортний засіб, що ввозився на митну територію України на адресу ТзОВ «Рімас Кар», був задекларований за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД, ціна товару згідно із графою 42 МД 17000,00 євро.
13.11.2025 Волинська митниця прийняла рішення щодо класифікації товарів за №25UA20500000092-КТ, відповідно до якого товар «Вантажний автомобіль, марки - Mercedes-Benz; модель - Actros 1843 LnRA4х2 FV11; номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_4 , який був заявлений до митного оформлення за МД від 04.11.2025 №25UA205140068825U2 за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД, класифіковано за кодом 8704239900 згідно з УКТ ЗЕД та прийнято картку відмови №UA205140/2025/002776. 
Аналогічно 04.11.2025 ТзОВ «Рімас Кар» подало до Волинської митниці МД від 04.11.2025 №25UA205140068826U1, за якою задекларовано ввезення товару: «Сідельний тягач - 1 шт.; марка - Mercedes-Benz; модель - Actros 2443; бувший у використанні; календарний рік виготовлення - 2016; модельний рік виготовлення - 2016; номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_5 ; об`єм двигуна - 10677 см. куб; потужність - 315 кВт; тип палива- дизель; загальна кількість місць, включаючи водія - 2; колісна формула 4 х 2; призначення - для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування» та подано пакет документів, а саме: зовнішньоекономічний контракт від 25.09.2024 №25/09; рахунок-фактуру від 28.10.2025 №202511825-АО; автотранспортну накладну від 28.10.2025; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 04.11.2022 №679.335.110; експертну довідку від 04.11.2025 №12273/25. 
При цьому, згідно із графою 33 МД від 04.11.2025 №25UA205140068826U1 вказаний транспортний засіб, що ввозився на митну територію України на адресу ТзОВ «Рімас Кар», був задекларований за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД (графа 33 МД), ціна товару згідно із графою 42 МД 17000,00 євро. 
14.11.2025 Волинською митницею прийнято рішення щодо класифікації товарів за №25UA20500000093-КТ, відповідно до якого товар «Вантажний автомобіль, марки - Mercedes-Benz; модель - Actros 1843 LnRA4х2 FV11; номер кузова (шасі, рами) - НОМЕР_5 , який був заявлений до митного оформлення за МД від 04.11.2025 №25UA205140068826U1 за кодом 8701219000 згідно з УКТ ЗЕД, класифіковано за кодом 8704239900 згідно з УКТ ЗЕД та сформовано картку відмови №UA205140/2025/002777.
Вважаючи рішення відповідача щодо класифікації товарів протиправними, позивач звернувся з позовом до суду про їх оскарження.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
Згідно із частинами першою - четвертою статті 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
За правилами частини першої статті 68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 (далі – Порядок №428), УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів. УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).
Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 №650, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397, класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України» (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.12.2025 7 митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику відповідно до вимог Митного кодексу України (далі - Кодекс), до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.
Статтею 1 Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII визначено, що цим Законом встановлюється Митний тариф України. Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.
Пунктами 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено, що класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами: 
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: 
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3. 
3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються. 
4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються. 
6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше. 
Верховний Суд у постановах від 08.02.2022 у справі №808/3175/16, від 26.06.2023 у справі №804/892/17, від 21.07.2023 у справі №821/1680/16 наголошував, що відносячи товар до тієї чи іншої позиції, слід виходити з більш конкретного його опису. Саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД Отже, при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, його характеристик та призначення.
На виконання положень статті 68 МК України, Порядку №428, наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 №256 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.
Так, відповідно щодо пояснень до товарної позиції 8704, остання має назву моторні транспортні засоби для перевезення вантажів. До цієї товарної позиції включаються, зокрема: звичайні вантажні автомобілі та автофургони (відкриті, з брезентовим верхом, закриті і т. п.); автомобілі для доставляння товарів та автофургони усіх видів, автофургони для перевезення домашніх речей; вантажні автомобілі з автоматичними розвантажувальними пристроями (з перекидним кузовом і т.п.); автомобілі-цистерни (незалежно від того, обладнані вони насосами чи ні); авторефрижератори або автомобілі з ізотермічними кузовами; багатоярусні вантажні автомобілі для перевезення кислоти в суліях, балонів з бутаном і т. п.; важкі вантажні автомобілі з низькорозташованими рамами і навантажувальними похилими трапами для перевезення танків, підіймачів або екскаваторів, електричних трансформаторів і т. п.; вантажні автомобілі, спеціально призначені для перевезення свіжого бетону, крім бетономішалок товарної позиції 8705; машини для вивезення сміття, незалежно від того, обладнані вони навантажувальними, трамбувальними, демпфірувальними та іншими пристроями чи ні.
Натомість, у Митному тарифі України Розділ XVII «Засоби наземного транспорту, літальні апарати, плавучі засоби і пов`язані з транспортом пристрої та обладнання» Група 87 «Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання» в описі назв товарних позицій та підпозицій вказано зокрема: 8701 - трактори колісні для напівпричепів. 
Відповідно до Примітки до вказаної групи 87 «Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання» у цій групі термін «трактори» означає транспортні засоби, призначені головним чином для буксирування чи штовхання інших транспортних засобів, пристроїв і вантажів, незалежно від того, мають вони чи ні допоміжні пристосування, у поєднанні з основним застосуванням трактора, для перевезення інструментів, насіння, добрив тощо. 
Разом з тим, відповідно до визначення поняття «сідловий тягач», що наведене у Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, таким є автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.
При цьому, відповідно до частини першої статті 19 Закону України “Про автомобільний транспорт” від 05.04.2001 № 2344-III (далі – Закон № 2344-ІІІ) транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.
Статтею 1 Закону № 2344-ІІІ визначено, що:
транспортний засіб загального призначення - транспортний засіб, не обладнаний спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів (автобус, легковий автомобіль, вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу);
транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо);
транспортний засіб спеціального призначення - транспортний засіб, призначений для виконання спеціальних робочих функцій (для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автобетономішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).
Суд звертає увагу, що при поданні позивачем МД №25UA205140060144U2, від 21.10.2025 МД №25UA205140065442U4, від 21.10.2025 МД №25UA205140065443U3, від 04.11.2025 МД №25UA205140068825U2 в графі 33 вказаних МД код товару зазначено 8701219000, що згідно з УКТЗЕД класифікується, як сідельний тягач. 
Однак, Волинська митниця, приймаючи оскаржувані рішення щодо класифікації товарів від 14.10.2025 №25UA20500000078-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000086-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000087-КТ, від 13.11.2025 №25UA20500000092-КТ, від 14.11.2025 №25UA20500000093-КТ, класифікувала імпортовані транспортні засоби за кодом 8704239900 згідно з УКТЗЕД як «вантажний автомобіль»
Суд не погоджується із такою класифікацією спірного товару митницею з таких підстав.
Зокрема, як вбачається з експертних довідок від 27.09.2025 №10689/25 (а. с. 19 зворот - 20), від 20.10.2025 №11659/25 (а. с. 37), від 20.10.2025 №11661/25 (а. с. 51 зворот - 52), від 04.11.2025 №12271/25 (а. с. 66), від 04.11.2025 №12273/25 (а. с. 80), де експертним дослідженням було встановлено тип кузовів транспортних засобів - сідельний тягач;.
Суд також враховує, що відповідно до експортних митних декларації, які була подані до митного оформлення, а також до суду №25PL381010422АААТ9 (а. с. 17, 22), №25PL301010002ТКLВ7 (а. с. 35), №25PL301010002ТК5В3 (а. с. 50) органом країни Європейського союзу визначено код класифікації товару як 87012190, що повністю співпадає з кодом імпортованих транспортних засобів - УКТЗЕД 8701219000, а не за кодом 8704239900 згідно з УКТЗЕД, як це визначено в оскаржуваних рішеннях щодо визначення класифікації (а. с. 9, 29, 44, 59, 73) про визначення коду товару від 29.08.2024 № KT-UA205000-0095-2024.
Вказане також підтверджується посвідченнями про реєстрацію транспортних засобів №679.500.119, №679.335.121, №679.050.599, №679.335.110, де в графі «тип транспортного засобу» вказано сідельний тягач (а. с. 13 зворот -16, 32-33, 47-48, 62-64, 76 - 78), а також довідками щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам від 20.10.2025 №201025094, від 20.10.2025 №201025095, від 04.11.2025 №041125027, від 04.11.2025 №041125028, де також зазначено код УКТЗЕД 8701 (а. с. 36 зворот, 52 зворот, 65 зворот, 79 зворот)
Доводи відповідача, що згідно з Поясненнями до УКТ ЗЕД імпортовані позивачем транспортні засоби необхідно класифікувати за кодом 8704 (вантажний автомобіль), суд вважає безпідставними, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується правильність віднесення позивачем ТЗ згідно з призначенням та особливостями конструкції до коду УКТЗЕД 8701.
Щодо висновків Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 13.10.2025 №1420003301-0481, від 28.10.2025 №1420003301-0500, від 28.10.2025 №1420003301-0501, від 13.11.2025 №1420003301-0520, від 13.11.2025 №1420003301-0521, суд зазначає, що у вказаних висновках зазначено, що віднесення зразків товарів до певних товарних груп, позицій, категорій, підкатегорій тощо згідно з УКТЗЕД виходить за межі компетенції та наявних уповноважень СЛЕД Держмитслужби (а. с. 22 зворот – 26, 38-41, 53-56, 67-70, 81-84), а тому такі висновки не можуть бути основою для визначення коду товару.
Поряд із тим, суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 356 МК України взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.
Судом встановлено, що матеріали справи не містять відповідного рішення, що в контексті частини другої статті 356 МК України свідчить про порушення процедури взяття проб (зразків) товарів.
Відтак суд уважає за необхідне звернути увагу на постанову від 28.05.2020 у справі №818/1205/16, у якій Верховний Суд зазначав, що відповідачем не дотримано законодавчих вимог, які регламентують підстави і порядок взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, а також гарантії, які надаються декларантам під час цього процесу. За таких умов в силу приписів статей 72, 74 Кодексу адміністративного судочинства України акти про зняття проб (зразків) товарів мають визначатися недопустимим доказом, в зв`язку із чим результати експертизи, викладені у висновках від 13.10.2025 №1420003301-0481, від 28.10.2025 №1420003301-0500, від 28.10.2025 №1420003301-0501, від 13.11.2025 №1420003301-0520, від 13.11.2025 №1420003301-0521 не є достатньою підставою винесення спірних рішень.
Щодо посилань представника відповідача на листи офіційного дистрибютера Mercedes-Benz Group AG і Daimler Truck AG в Україні ПРАТ «Автокапітал» від 30.09.2025 №16/09 (вх. Волинської митниці від 30.09.2025 №18121/14/7.3-2-15), яким проінформовано, що відповідно до наявних даних в інформаційних системах заводу виробника транспортних засобів з обмеженим доступом незавершений колісний транспортний засіб MERCEDES-BENZ ACTROS з VIN-кодом НОМЕР_1 тип транспортного засобу – вантажне шасі; від 27.10.2025 №11/10 (вх. Волинської митниці від 27.10.2025 №19937/14/7.3-2-15), яким проінформовано, що відповідно до наявних даних в інформаційних системах заводу виробника транспортних засобів з обмеженим доступом незавершений колісний транспортний засіб MERCEDES-BENZ ACTROS з VIN-кодом НОМЕР_2 тип транспортного засобу – вантажне шасі; від 27.10.2025 № 11/10 (вх. Волинської митниці від 27.10.2025 №19937/14/7.3-2-15), яким проінформовано, що відповідно до наявних даних в інформаційних системах заводу виробника транспортних засобів з обмеженим доступом незавершений колісний транспортний засіб MERCEDES-BENZ ACTROS з VIN-кодом НОМЕР_3 тип транспортного засобу – вантажне шасі; від 05.11.2025 №02/11/01 (вх. Волинської митниці від 08.11.2025 №20590/14/7.3-1-15), яким проінформовано, що відповідно до наявних даних в інформаційних системах заводу виробника транспортних засобів з обмеженим доступом незавершений колісний транспортний засіб MERCEDES-BENZ ACTROS з VIN-кодом НОМЕР_4 тип транспортного засобу – вантажне шасі; від 05.11.2025 №02/11/01 (вх. Волинської митниці від 08.11.2025 №20590/14/7.3-1-15), яким проінформовано, що відповідно до наявних даних в інформаційних системах заводу виробника транспортних засобів з обмеженим доступом незавершений колісний транспортний засіб MERCEDES-BENZ ACTROS з VIN-кодом НОМЕР_5 тип транспортного засобу – вантажне шасі, то суд зазначає, що така інформація спростовується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема копіями експортних митних декларації, які №25PL381010422АААТ9 (а. с. 17, 22), №25PL301010002ТКLВ7 (а. с. 35), №25PL301010002ТК5В3 (а. с. 50), де визначено код класифікації товару як 87012190, та свідоцтвами про реєстрацію імпортованих ТЗ, де вказано код класифікації товару як 8701.
Згідно із частинами першою, другою статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.
Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).
Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову та визнання протиправними та скасування рішень Волинської митниці щодо класифікації товарів від 14.10.2025 №25UA20500000078-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000086-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000087-КТ, від 13.11.2025 №25UA20500000092-КТ, від 14.11.2025 №25UA20500000093-КТ.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що при зверненні до суду позивач згідно із платіжною інструкцією від 17.12.2025 №191 сплатив судовий збір в розмірі 12112,00 грн (а. с. 100), відтак на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 12112,00 грн.
Щодо відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Частинами першою, другою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором.
На підтвердження понесених ТзОВ «Рімас Кар» витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правничої (правової) допомоги від 01.10.2025 №01-10/01, укладений з адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» (а. с. 87); додаткову угоду (замовлення) від 11.12.2025 №11/12-25 до договору про надання правової допомоги 01.10.2025 №01-10/01 (а. с. 88); акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №15/12-25 від 15.12.2025 (а. с. 89); рахунок №11-12/25 від 11.12.2025 згідно договору про надання правової допомоги 01.10.2025 №01-10/01 (а. с. 89 зворот).
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечує проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 30000,00 грн, вважає їх неспівмірними з даною справою, а їх суму необґрунтованою.
Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.
Як убачається з додаткової угоди (замовлення) від 11.12.2025 №11/12-25 до договору про надання правової допомоги 01.10.2025 №01-10/01 (а. с. 88), позивачу були надані юридичні послуги щодо визнання протиправними та скасування рішень щодо класифікації товарів від 14.10.2025 №25UA20500000078-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000086-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000087-КТ, від 13.11.2025 №25UA20500000092-КТ, від 14.11.2025 №25UA20500000093-КТна загальну суму 30000,00 грн, які включають такі заходи та дії: ґрунтовно проконсультувати Клієнта з приводу обставин справи, зазначеної в пункті 1 даної додаткової угоди; підготувати позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішень Волинської митниці; у разі необхідності підготувати та надіслати в інтересах Клієнта адвокатські запити; здійснити підготовку інших документів процесуального характеру, в яких виникне необхідність в ході судового розгляду справи, в тому числі але не виключно відповіді на відзив, заперечень, клопотань, заяв тощо; здійснювати повний супровід адміністративної справи зазначеної в п. 1 до повного виконання судового рішення у даній справі; представляти інтереси Клієнта в суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, установах, організаціях та підприємствах усіх форм власності.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зауважує, що консультація клієнта з приводу обставин справи, підготовка та подання адвокатських запитів, інших документів процесуального характеру є єдиним комплексом дій, що охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а визначення суми гонорару за кожну з зазначених дій не є виправданим, а тому підлягає зменшенню.
Окрім того, суд враховує, що справа про визнання протиправними та скасування рішень щодо класифікації товарів є справою незначної складності та провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia,заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.
Верховний Суд в постановах від 22.12.2020 по справі №520/8489/19, від 07.05.2020 по справі №320/3271/19, від 10.03.2020 по справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.
На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням заперечень відповідача щодо обґрунтованості та співмірності розміру витрат на правничу допомогу, враховуючи незначну складність справи, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 30000,00 грн є неспівмірною із заявленими вимогами, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці є сума 7500,00 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.
Щодо понесених позивачем витрат на переклад документів у сумі 17060,00 грн суд зазначає наступне.
За приписами частин п`ятої - восьмої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, які полягають у такому.
Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Так, позивач на понесення витрат на послуги з перекладу документів надав копії наступних документів: рахунків на оплату від 29.10.2025 №29/10/2025, від 03.11.2025 №03/11/2025, від 26.11.2025 №26/11/2025, актів прийому-передачі виконаних робіт від 30.10.2025, від 03.11.2025, від 28.11.2025, платіжних інструкцій від 29.10.2025 №105, від 05.11.2025 №340, від 27.11.2025 №149, довідками від 30.10.2025 №1, від 03.11.2025 №2, від 28.11.2025 №3
Представник відповідача заперечує щодо стягнення на користь позивача понесених витрат на переклад документів, оскільки митний орган не вимагав надати переклад поданих до митного оформлення документів, а дана вимога не ставилася також судом. Крім того, на думку представника відповідача, витрати пов`язані із залученням перекладача не є співмірними із складністю цієї справи.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані, зокрема, із залученням перекладачів.
Зазначене положення статті 132 КАС України не конкретизує та не містить вичерпного переліку форм, у яких перекладач може залучатись у процесі розгляду справи.
Суд акцентує увагу на тому, що розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що унеможливлює залучення перекладача у порядку статті 71 КАС України, на яку посилається представник відповідача.
Суд також звертає увагу на те, що згідно з частиною першою статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.
Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частина друга згаданої статті визначає, що такі дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.
Частина перша статті 90 КАС України визначає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, відсутність перекладу документів на державну мову, якою провадиться судочинство, виключає можливість дослідження їх як доказів, надання їм оцінки, що у свою чергу впливає на законність та обґрунтованість прийняття рішення у справі. Суд, приймаючи рішення у справі, досліджував ряд документів, які складені іноземною мовою, та надавав їм оцінку як доказам у відповідності до правил доказування.
Керуючись принципом співмірності понесених витрат на переклад документів, обсяг виконаної роботи (з урахуванням кількості текстової інформації, перекладеної на українську мову, у документах, що є письмовими доказами у справі), на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить стягнути витрати у розмірі 3000,00 грн. Решту витрат на переклад документів повинен понести позивач.
З урахуванням наведеного, на користь позивача підлягають до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в загальному розмірі 22612,00 грн (з них: судовий збір в сумі 12112,00 грн; правничі витрати на суму 7500,00 грн; витрати на перекладача в сумі 3000,00 грн).
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рімас Кар» (вулиця Шопена, 22а, місто Луцьк, Волинська область, 43005 ЄДРПОУ 45188396) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код ВП 43958385) про визнання протиправними та скасування рішень щодо класифікації товарів, задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці щодо класифікації товарів від 14.10.2025 №25UA20500000078-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000086-КТ, від 29.10.2025 №25UA20500000087-КТ, від 13.11.2025 №25UA20500000092-КТ, від 14.11.2025 №25UA20500000093-КТ.
Стягнути з Волинської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рімас Кар» судові витрати по справі в загальному розмірі 22 612 (двадцять дві тисячі шістсот дванадцять) гривень 00 копійок. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Лозовський