ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

20 квітня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 741/1371/25
Головуючий у першій інстанції – Крупина А. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/982/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді – Шарапової О.Л.,
суддів – Онищенко О.І., Скрипки А.А.
з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», 
відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна».
Оскаржується рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2026 року, суддя Крупина А.О., повний текст рішення складено 26 січня 2026 року у місті Носівка,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року ТОВ «Авентус Україна» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №8095662 від 18 липня 2024 року в розмірі 83 550,00 грн. судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та судові витрати у розмірі 105,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 8095662 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
За умовами вказаного договору відповідачеві було надано кредит у сумі 30 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування ним на умовах, визначених договором. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом їх зарахування на платіжну картку НОМЕР_1 .
Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 83 550,00 грн, яка складається із 30 000,00 грн – заборгованість за кредитом, 53 550,00 грн – заборгованість по відсотках.
Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2026 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованість за договором № 8095662 від 18 липня 2024 року в розмірі 61 500,00 грн, з яких: 30 000,00 грн – сума заборгованості за кредитом; 31 500,00 грн – сума заборгованості по відсотках. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
В апеляційній скарзі ТОВ «Авентус Україна» просить оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні 22 050,00 грн, 639,27 грн судового збору та 27,71 грн витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити нове про задоволення оскаржуваних позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що при укладенні кредитного договору сторони добровільно, усвідомлено та за взаємною згодою погодили умови щодо стягнення відсотків у разі прострочення виконання зобов`язань Позичальником. Відповідач не заявляв вимог про визнання таких умов договору недійсними, несправедливими чи такими, що порушують баланс прав сторін. Договір не визнано недійсним у судовому порядку, а тому він є обов`язковим для виконання.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що клієнт фактично виконав умови для застосування знижки, у зв`язку з чим з дати укладення договору до 17.08.2024 року нарахування процентів здійснювалося за зниженою ставкою 0,225 % на день, а починаючи з 18.08.2024 року, у зв`язку із закінченням строку дії знижки, нарахування процентів здійснюється за стандартною договірною ставкою 1,50 % на день, визначеною п.п. 1.5.1 п. 1.5 Кредитного договору. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає, що твердження суду першої інстанції про те, що нарахування процентів починаючи з 20.08.2024 є нікчемним, є безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки воно не відповідає ані погодженим сторонами умовам Кредитного договору, ані змісту ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а також роз`ясненням Національного банку України щодо застосування обмежень максимальної денної процентної ставки.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що на дату укладення спірного Кредитного договору діяла перехідна норма, яка встановлювала максимальний розмір денної процентної ставки на рівні 1,5 % на день, у зв`язку з чим умови договору повністю відповідали чинному на той час законодавству. Суд першої інстанції, ототожнивши денну процентну ставку з договірною та фактично поширивши обмеження у 1 % на день на правовідносини, що виникли з договору, укладеного в період дії обмеження 1,5 %, неправильно застосував положення ч. 5 ст. 8 та п. 17 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції щодо необхідності застосування до спірних правовідносин граничної ставки у розмірі 1 % на день є необґрунтованими, такими, що не відповідають змісту Закону України «Про споживче кредитування» та офіційній позиції Національного банку України.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд установив наступне.
Встановлено, 18 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ Авентус Україна» було укладено електронний договір № 8095662 про надання споживчого кредиту (а. с. 15-25).
Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. кредитного договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 30 000,00 гривень. Тип кредиту – кредит. 
Відповідно до п. 1.4. кредитного договору строк кредиту – 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. 
Згідно з п. 1.5. кредитного договору тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов:
п. 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору.
п. 1.5.2. Знижена процентна ставка становить 0,225% в день та застосовується відповідно до наступних умов. 
Якщо споживач до 17.08.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.
Протягом строку дії Договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для Споживача у випадку та на умовах визначених в пп. 1.5.2 Договору, зокрема у випадку отримання споживачем знижки на стандартну процентну ставку (п. 1.5.3.)
Відповідно до п. 1.6. кредитного договору метою отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби. 
Згідно п.1.7. Денна процентна ставка на дату укладання Договору складає: 
за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (162 000,00 грн/30 000,00 грн)/ 360 дн. * 100% = 1,50% в день;
за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1,39% в день.
Згідно пункту 1.17., перед укладенням цього Договору Товариством була здійснена Ідентифікація Споживача для входу в Особистий кабінет/Мобільний застосунок «CreditPlus», відповідно до п.1.1 Договору та був використаний наступний спосіб Ідентифікації та верифікації Споживача (в тому числі здійснений з метою укладення попередніх правочинів між Сторонами), з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу: шляхом використання інструменту покладання, відповідно до умов договору, укладеного між товариством та АТ КБ «ПриватБанк», як банком-ідентифікатором.
Згідно з п. 2.1. кредитного договору кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . 
Відповідно до п. 2.2. кредитного договору сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення договору. Дати надання кредиту: 18.07.2024 або 19.07.2024. 
Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору (п. 2.4.).
Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п. 2.5.).
Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом (п. 3.1.).
У пункті 10 кредитного договору № 8095662 зазначено особисту інформацію позичальника ОСОБА_1 : РНОКПП, реквізити паспорта, поштова адреса, номер телефону, адреса електронної пошти, а також наявна відмітка про накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором А4776, 18.07.2024 13:09:45. 
Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 8095662 від 18 липня 2024 року є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої, якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в графіку платежів, будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, у зв`язку з чим будуть мати такі значення: усього сума платежів за розрахунковий період складе – 19 200,00 грн, усього сума процентів за користування кредитом складе – 162 000,00 грн, реальна річна процентна ставка складе – 9089,90 % річних; загальна вартість кредиту складе – 192 000,00 грн. Указаний додаток до кредитного договору також підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А4776 (а.с. 24-25). 
Також відповідач таким же чином підписав і паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), у якому визначені основні умови кредитування, які збігаються з умовами кредитного договору № 8095662 від 18 липня 2024 року (а.с. 26-28).
Згідно листа ТОВ «Пейтек» за вих. №20250514-212 від 14 травня 2025 року вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором № 8095662 від 18 липня 2024 року виконало, надало відповідачу кредитні кошти в загальній сумі 30 000, грн, шляхом переказу коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «Авентус Україна» 18.07.2024 на суму 30 000,00 грн, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 (а.с. 28).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 8095662 від 18 липня 2024 року, здійсненого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за період з 18 липня 2024 року по 13 січня 2025 року становить 83 550,00 грн, з яких: 30 000,00 грн – основний борг, 53 550,00 грн – проценти. При цьому, за період з 18 липня 2024 року по 16 серпня 2024 року відсотки за користування кредитом нараховані за зниженою процентною ставкою в розмірі 0,225 % в день від суми кредиту, а за період з 18 серпня 2024 року по 13 січня 2025 року – за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,5 % в день від суми кредиту. Також із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем здійснено оплати відсотків на загальну суму 15 525,00 грн (а. с. 31-37). 
04 червня 2025 року ТОВ «Авентус Україна» на адресу ОСОБА_1 направлялась досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором №8095662 протягом 30 календарних днів у розмірі 83 550,00 грн (а.с. 38).

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст.638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» ).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ч. 13 ст. 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України, ст. 36 ГПК України та ст. 79 КАС України.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. 
При цьому відповідно до ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, яка набрала чинності 24.12.2023, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що оскільки кредитний договір укладений між сторонами 18 липня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), проте без урахування його положень, тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі 1,5 % в день, починаючи з 20.08.2024 є нікчемними.
Суд погодився з розміром відсотків, які нараховані відповідачеві з 18 липня 2024 року по 16 серпня 2024 року (30 перших днів) за зниженою процентною ставкою, а також з тим, що боржнику не нараховувались відсотки 17 серпня 2024 року. За період з 18 серпня 2024 року до 19 серпня 2024 року та за період з 20 серпня 2024 року до 13 січня 2025 року суд здійснив нарахування відсотків виходячи з норми закону. Крім того, суд врахував сплачену відповідачем 16 серпня 2024 року та 16 вересня 2024 року суму коштів в рахунок погашення відсотків.
Розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки нарахування відсотків кредитодавцем та позивачем здійснено з порушенням приписів ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» – залишити без задоволення.
Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2026 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: